Forord af Mario Draghi, formand for ECB
En væsentlig faktor for at sikre genopretningen i euroområdet er en stabil banksektor, der tjener økonomien. Og den vigtigste erfaring vi har draget af krisen er, at en streng regulering og et effektivt tilsyn er afgørende for en stabil banksektor. Overdreven deregulering var således blandt årsagerne til den globale finansielle krise. Derfor hører skærpede regler for den finansielle sektor og et bedre tilsyn hjemme på vækstdagsordenen. Og der er gjort store fremskridt på både europæisk og globalt plan. I november 2014 blev det europæiske banktilsyn etableret. Det var et afgørende skridt, som har skabt grundlaget for en mere stabil banksektor og et mere integreret Europa.
I løbet af de seneste par år har de europæiske banker fået større modstandskraft, hvad angår kapital, gearing, finansiering og risikotagning. Derfor har de været i stand til at modstå den økonomiske krise i vækstøkonomierne, det voldsomme fald i oliepriserne og de umiddelbare konsekvenser af Brexit. Sundere banker er også i stand til at yde lån på kontinuerlig vis, hvilket er afgørende for at støtte den økonomiske genopretning i euroområdet.
Det europæiske banktilsyn har spillet en vigtig rolle i at sikre modstandskraften i sektoren. Indførelsen af et strengt, men retfærdigt banktilsyn – som gennemføres i henhold til de samme høje standarder i hele euroområdet – har skabt tillid til kvaliteten af tilsynene og dermed til bankernes stabilitet.
Der er imidlertid stadig en række udfordringer. Banksektorens kapacitet til at støtte genopretningen i euroområdet fuldt ud begrænses af den lave rentabilitet i sektoren. Overkapacitet, ineffektivitet og overtagne aktiver bidrager til bankernes lave rentabilitet. Det er op til bankerne selv at finde de rette svar på disse udfordringer. Og det må de gøre hurtigt, hvis vi skal sikre en kraftig genopretning i euroområdet.
Det europæiske banktilsyn bidrager i høj grad til en mere stabil banksektor i euroområdet. Samtidig sikrer det ens spilleregler, som er nødvendige for at kunne etab-lere et indre marked for bankvirksomhed. For at sikre at der fortsat er tillid til dette markeds integritet, er vi dog nødt til at færdiggøre bankunionen. Ligesom vi har skabt fælles tilsyn og afvikling i euroområdet, må også vi sørge for, at indskyderne er sikre overalt.
Indledende interview med Danièle Nouy, formand for Tilsynsrådet
I november 2016 kunne det europæiske banktilsyn fejre sin toårsdag. Er du tilfreds med resultaterne indtil nu?
Hvis jeg skal være helt ærlig, er jeg meget stolt over det, vi har opnået. På ganske kort tid har vi skabt en institution, som hjælper med at sikre stabilitet i hele den europæiske banksektor. Det europæiske banktilsyn er selvfølgelig meget nyt, og der er fortsat plads til forbedring. Men det fungerer, og det fungerer godt. Folk i hele Europa arbejder tæt sammen mod et fælles mål: nemlig at opnå en stabil banksektor. Nogle arbejder her i ECB, men langt flere arbejder i de nationale tilsynsmyndigheder. De udgør tilsammen et virkelig europæisk team af banktilsynsmyndigheder. Det er deres engagement, der er drivkraften for vores succes. Jeg kan ikke takke dem nok. Det er en fornøjelse og en ære for mig at arbejde sammen med alle disse mennesker: medarbejderne i ECB, de nationale tilsynsmyndigheder og naturligvis medlemmerne af Tilsynsrådet.
![](ssmar2016/ssmar16_1.da.jpg)
Hvad var kort fortalt de vigtigste resultater for det europæiske banktilsyn i 2016?
Jeg må nævne tre ting: For det første begyndte vi effektivt at løse problemet med misligholdte lån. Allerede i 2015 etablerede vi en taskforce, der skulle tage sig af spørgsmålet. Og i 2016 udarbejdede vi et udkast til vejledning til bankerne i, hvordan de skal håndtere store mængder misligholdte lån. Det har været et stort skridt fremad. For det andet har vi fortsat forbedret solvensen i banksektoren i euroområdet. Og endelig har vi harmoniseret banktilsynet i euroområdet yderligere med henblik på at sikre, at der ved tilsynet med alle banker anvendes samme høje standarder.
Hvad har I konkret gjort for at harmonisere tilsynspraksis?
Den europæiske tilsynslovgivning indeholder en række valgmuligheder og skønsbeføjelser, som giver tilsynsmyndighederne et vist spillerum, når de anvender reglerne. I 2016 indgik vi en aftale med de nationale myndigheder om at anvende disse valgmuligheder og skønsbeføjelser på en ensartet måde i hele euroområdet og udstedte efterfølgende en ECB-forordning og en vejledning. Et andet vigtigt middel til at harmonisere tilsynet er tilsynskontrol- og evalueringsprocessen (SREP). SREP sikrer, at der anvendes de samme metoder og standarder til at føre tilsyn med alle banker i euroområdet. I 2016 blev SREP videreudviklet og tilpasset. Dermed er vores tilsynsmæssige kapitaltillæg nu meget tættere forbundet med den enkelte banks risikoprofil.
Vil det sige, at bankerne i euroområdet nu opererer på lige vilkår?
Vi har gjort store fremskridt i den retning, men der er dog stadig plads til forbedring. Eksempelvis er lovgivningen fortsat temmelig fragmenteret i euroområdet. Nogle af de regler, som bankerne skal overholde, har form af EU-direktiver, som stadig skal gennemføres i den nationale lovgivning. De konkrete regler er derfor forskellige fra land til land, hvilket gør det europæiske banktilsyn mindre effektivt og dyrere. Så hvis politikerne vil tage bankunionen alvorligt, er de nødt til at harmonisere reglerne yderligere. Én mulighed kunne være at anvende færre direktiver og flere forordninger, da disse gælder umiddelbart i alle EU-lande. Europa-Kommissionens nylige lovforslag, som ser på mange vigtige aspekter af dette regelsæt, er en god lejlighed til at harmonisere banklovgivningen i EU yderligere. Denne mulighed må vi ikke forpasse. Den endelige retsakt bør også sikre, at tilsynsmyndighederne har alle de nødvendige værktøjer og den nødvendige fleksibilitet til at kunne varetage sine opgaver tilfredsstillende.
Omfatter de ens spilleregler også de banker, som ECB ikke fører direkte tilsyn med?
ECB fører direkte tilsyn med omkring 130 af de største banker i euroområdet, som også kaldes de signifikante institutter. De resterende banker (ca. 3.200), der betegnes som de mindre signifikante institutter, er underlagt direkte tilsyn af de nationale kompetente myndigheder. ECB spiller en indirekte rolle i tilsynet med de mindre signifikante institutter. Sammen med de nationale tilsynsmyndigheder støtter vi også etableringen af ensartede standarder for tilsynet med dem. I 2016 udviklede vi en række af disse standarder. Vores tilgang til valgmuligheder og skøn blev også udvidet til at omfatte mindre banker, og vi arbejder på en harmoniseret SREP for de mindre signifikante institutter. Vi overholder naturligvis proportionalitetsprincippet, når vi behandler spørgsmål i forbindelse med de mindre signifikante institutter. Vi tilpasser niveauet af tilsyn til de risici, der bæres af de mindre banker.
Hvad angår bankerne, hvordan klarer de europæiske banker sig så?
Den gode nyhed er, at de har fået meget større modstandskraft i løbet af de seneste år. Deres kapitalbuffere er blevet væsentlig større. Samtidig står de dog stadig over for en række risici og udfordringer. Ud over at skulle finde ud af, hvordan de kan øge deres overskud i en situation med store udfordringer, hvordan de kan afhænde overtagne aktiver, og hvordan de skal håndtere cyperkriminalitet og andre IT-risici, trænger der sig i øjeblikket en række andre spørgsmål på. Vil konkurrencen fra ikke-banker blive skærpet? Hvor er økonomien i euroområdet på vej hen? Hvordan vil Brexit påvirke euroområdet? Hvordan vil andre geopolitiske spørgsmål udvikle sig? Bankerne opererer i en verden, der er præget af risiko og forandring, og de er nødt til at styre denne risiko og tilpasse sig til denne forandring. Kun på den måde vil de kunne forblive rentable på langt sigt.
Lave renter og strengere regulering betragtes ofte som særlige udfordringer for bankerne. Hvad mener du om det?
For de store banker i euroområdet udgør renteindtægterne over halvdelen af deres samlede indtægter, så rentesatserne er bestemt et vigtigt spørgsmål, og lave renter er en udfordring. I 2017 vil vi se nærmere på bankernes renterisici. For eksempel vil dette års stresstest bestå af en følsomhedsanalyse, der fokuserer på konsekvenserne af renteændringer i bankbogen. Hvad angår regulering, vil regler altid være en byrde for dem, der skal overholde dem. Men vi må i dette tilfælde se på det bredere perspektiv. Skrappere regler hjælper med at forhindre kriser. Og vi har lært, at finansielle kriser har store konsekvenser for økonomien, skatteyderne og i sidste ende bankerne selv. På denne baggrund ville det være glædeligt, hvis den globale lovgivningsreform blev afsluttet som planlagt. Det sidste, vi må gøre, er at vende ryggen til den globale lovgivningsreform. Den finansielle sektor rækker ud over de nationale grænser, og det må reglerne for den derfor også gøre – det er en af de vigtigste ting, vi har lært af den finansielle krise.
Hvordan tager banktilsynet fat om de udfordringer, som bankerne står over for?
De risici og udfordringer, jeg netop har nævnt, afspejles i vores tilsynsprioriteter for 2017. For det første vil vi analysere bankernes forretningsmodeller yderligere og fortsætte med at undersøge, hvilke faktorer der fremmer deres rentabilitet. I den forbindelse vil de fælles tilsynsteam grundigt undersøge deres respektive banker. Vi vil også vurdere, hvordan udviklingen på områder som fintech og Brexit kan påvirke forretningsmodellerne i bankerne i euroområdet. I sidste ende er det naturligvis ikke vores opgave at foreskrive, hvilke forretningsmodeller bankerne skal benytte. Men vi kan og vil udfordre de eksisterende modeller. Vores anden prioritet er risikostyring. I den nuværende situation med lav rentabilitet og høj likviditet kan bankerne blive fristet til at kaste sig ud i en risikabel jagt på afkast. Risikostyring er i denne sammenhæng vigtigere end nogensinde. Og vores tredje prioritet er kreditrisiko. Det drejer sig først om fremmest om misligholdte lån – som jeg allerede har nævnt, er det et vigtigt spørgsmål.
Misligholdte lån har i den grad været et stort spørgsmål i 2016. Hvad er den aktuelle status?
Bankerne og tilsynsmyndighederne er bestemt nået langt allerede. Men misligholdte lån er dog fortsat et vigtigt spørgsmål. De udgør en dødvægt i bankernes balancer. De begrænser overskuddet og bankernes kapacitet til at yde kredit til økonomien. Vores vejledning vil hjælpe bankerne med at rydde op på deres balance. Den fremmer konsekvent henstand, indregning, hensættelse og oplysning i forbindelse med misligholdte lån. Og den tilskynder banker med et højt niveau af misligholdte lån til at fastsætte og gennemføre bestemte mål for at nedbringe mængden af disse. Den bedste praksis, der fastlægges i vejledningen, udgør vores tilsynsmæssige forventninger. Vores fælles tilsynsteam samarbejder allerede aktivt med bankerne om, hvordan de planlægger at gennemføre vejledningen. Men misligholdte lån er ikke kun et spørgsmål, der vedrører bankerne og deres tilsynsmyndigheder. Hvor hurtigt en bank kan afvikle misligholdte lån afhænger også af det nationale retlige system og retsvæsenet. Og i visse lande står disse systemer i vejen for en hurtig afvikling af misligholdte lån. I sådanne tilfælde kan de nationale beslutningstagere hjælpe bankerne. De kan gøre retssystemerne mere effektive, forbedre adgangen til sikkerhedsstillelse, oprette hurtige udenretslige procedurer og afstemme de finanspolitiske incitamenter.
Du nævnte, at risikostyring er én af jeres prioriteter for 2017. Hvad ligger der i det?
Det er klart, at bankerne altid og overalt har brug for en forsvarlig risikostyring – de beskæftiger sig trods alt med at påtage sig og fordele risici. Men en forsvarlig risikostyring er en kompleks størrelse, som kræver, at en række elementer er til stede. For det første kræver det den rette kultur – en kultur, hvor risikostyringen værdsættes og ikke anses som en hindring for større overskud. Mere formelt set kræver en forsvarlig risikostyring solide styringsstrukturer – de risikoansvarlige skal have mulighed for at komme til orde og blive hørt af dem, som træffer beslutningerne. I juni 2016 offentliggjorde vi resultaterne af en gennemgang, som viste, at mange banker fortsat skal blive bedre på dette område. Endelig kræver en forsvarlig risikostyring gode data. Derfor vil vi i 2017 vurdere, hvordan bankerne overholder de relevante internationale standarder. I den forbindelse har vi lanceret et stort projekt, som skal vurdere de interne modeller, bankerne anvender til at bestemme deres risikovægtede aktiver. De interne modeller er vigtige, fordi risikovægtede aktiver er grundlaget for at beregne kapitalkravene. Endelig vil vi iværksætte en tematisk gennemgang for at gøre status over bankernes outsourcede aktiviteter og nøje undersøge, hvordan de styrer risiciene i tilknytning hertil.
Hvad er din vision for det europæiske banktilsyn på længere sigt? Hvordan vil det gavne både offentligheden og bankerne?
For bankerne fungerer tilsynet som en modvægt, der forbedrer stabiliteten. Bankerne ser generelt afkast, mens tilsynsmyndighederne generelt ser risici. Bankerne bekymrer sig primært om rentabiliteten, mens tilsynsmyndighederne primært bekymrer sig om stabiliteten. Når tilsynsmyndighederne udfylder deres rolle, forhindrer de bankerne i at tage uforholdsmæssigt store risici og hjælper dermed med til at forhindre fremtidige kriser. De beskytter sparerne, investorerne, skatteyderne og økonomien som helhed. Der er desuden den fordel, at det europæiske banktilsyn anlægger et særligt europæisk perspektiv, der ser bort fra de nationale grænser. Derfor kan det få øje på risiciene på et tidligt tidspunkt og forhindre dem i at spredes. Det europæiske banktilsyn handler uafhængigt af nationale interesser og kan derfor være en streng og retfærdig tilsynsmyndighed for alle banker i euroområdet. Det hjælper således med til at skabe lige vilkår for alle, så alle har de samme muligheder og det samme ansvar. Det er på dette grundlag, at en virkelig europæisk banksektor kan vokse til gavn for hele økonomien.
Tilsynets bidrag til finansiel stabilitet
2016 bød på stabile overskud for bankerne i euroområdet, som dog lå på et lavt niveau. Samtidig var deres risici og udfordringer stort set uændrede i forhold til 2015. Den største risiko er knyttet til holdbarheden af bankernes forretningsmodeller og rentabilitet. Af andre større risici kan nævnes det høje niveau af misligholdte lån og den geopolitiske usikkerhed, som fx effekten af Brexit på mellemlangt til langt sigt. Det europæiske banktilsyn opstiller prioriteter for tilsynet i overensstemmelse hermed.
Det europæiske banktilsyn fortsatte også med at forbedre det vigtigste værktøj, nærmere bestemt tilsynskontrol- og vurderingsprocessen (Supervisory Review and Evaluation Process (SREP)). Det førte til, at bankernes kapitalkrav blev bedre afstemt til den enkelte banks risikoprofil. Samlet set var kapitalbehovet i henhold til SREP 2016 stort set stabilt.
I 2016 gjorde det europæiske banktilsyn gode fremskridt med hensyn til at håndtere misligholdte lån. I september offentliggjorde det et udkast til vejledning, som blev sendt i offentlig høring. Vejledningens anbefalinger og bedste praksis vil hjælpe bankerne med effektivt at nedbringe andelen af misligholdte lån.
Kreditinstitutter: største risici og generelle resultater
De største risici for banksektoren og tilsynsprioriteter
De største risici for banksektoren i Europa er uforandrede
De risici, der blev identificeret i 2016, er for størstedelens vedkommende stadig relevante i 2017. Bankerne i euroområdet driver stadig virksomhed i et økonomisk klima præget af lav økonomisk vækst. De dystre økonomiske resultater påvirker renterne og den økonomiske genopretning, og de er årsag til de største af de risici, som banksektoren i euroområdet er konfronteret med, og som er afbildet i figur 1.
Den langvarige periode med lave renter understøtter økonomien og reducerer risikoen for misligholdelser. Den sætter imidlertid også bankernes forretningsmodeller under pres, idet lave renter "presser" renteindtægterne på et tidspunkt, hvor den samlede rentabilitet allerede er lav. I 2016 var en af de største bekymringer for banksektoren i euroområdet fortsat risici i tilknytning til holdbarheden af forretningsmodeller og lav rentabilitet.
Bankerne skal nedbringe de store beholdninger af misligholdte lån
En anden kilde til bekymring er de store beholdninger af misligholdte lån i en række banker i euroområdet. Ud over faldende rentabilitet medfører de, at de berørte banker bliver mere sårbare over for stemningsskift på markedet. Bankerne har derfor brug for solide og robuste strategier til at rydde op på deres balance, herunder en aktiv styring af porteføljerne af misligholdte lån.
Brexit udgør en geopolitisk risiko for bankerne
Den geopolitiske usikkerhed er stigende. Især i forbindelse med den britiske folkeafstemning om Brexit var ECB Banktilsyn i tæt kontakt med de mest eksponerede banker for at sikre, at de fulgte situationen og risiciene nøje, og at de forberedte sig på de mulige resultater. I denne periode blev der ikke påvist nogen væsentlige likviditets-/finansieringsrisici eller operationelle risici i banksektoren. Den seneste politiske udvikling kan dog forsinke investeringerne og føre til en træg vækst.
Figur 1
Kort over risici for euroområdets banksektor
Kilde: ECB; pilene viser potentielle transmissionskanaler fra en risikoparameter til en anden (kun de væsentligste umiddelbart afledte effekter vises; NPL (non-performing loans) eller misligholdte lån; dette risikoparameter er kun relevant for banker i euroområdet med en høj andel af misligholdte lån.
På trods af de fordele, der er ved et sikrere finansielt system med større modstandskraft, er uklarheden om den fremtidige regulering stadig et problem. Afslutningen af gennemgangen af Basel III, fastsættelsen af mål for minimumskravet for kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver vil mindske den lovgivningsmæssige usikkerhed og stabilisere bankernes operationelle vilkår. I mellemtiden er bankerne også begyndt at forberede sig på at implementere IFRS 9, der træder i kraft i begyndelsen af 2018. Samlet set vil det for visse banker formentlig fortsat være en udfordring at leve op til de strengere krav, samtidig med at de skal sikre en rimelig rentabilitet.
I 2016 gennemførte ECB Banktilsyn Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA's) stresstest på EU-niveau af banker i euroområdet og ECB Banktilsyns SREP-stresstest.[1] Stresstesten, der blev gennemført i hele EU, omfattede 37 store signifikante institutter (der tilsammen repræsenterer ca. 70 pct. af de bankaktiver, som er underlagt det europæiske banktilsyn). Resultaterne af stresstesten blev offentliggjort af EBA den 29. juli 2016.[2] SREP-stresstesten omfattede yderligere 56 signifikante institutter i euroområdet. Stort set samme metode blev anvendt til både at vurdere de finansielle institutioners modstandskraft over for en negativ markedsudvikling og til at give input til SREP.
Resultaterne af stresstesten viste:
- at banksystemet kan modstå en endnu alvorligere stresspåvirkning end den, der blev simuleret i den omfattende vurdering i 2014, og samtidig fastholde det samme kapitalniveau – i gennemsnit – efter stresspåvirkningen
- at de mest relevante årsager til forskellen mellem stresstestresultatet i referencescenariet og det negative scenario var en stigning i tab på udlån, lavere nettorenteindtægter og større kurstab på markedsrisikopositioner
- at banker med lavere kreditkvalitet og en højere andel af misligholdte lån i gennemsnit klarer sig dårligere for så vidt angår stresstestens effekt på både tab på udlån og nettorenteindtægter. Dette understreger vigtigheden af at imødegå høje andele af misligholdte lån.
Et hold bestående af omkring 250 medlemmer fra ECB og de kompetente nationale myndigheder/de nationale centralbanker, foretog en grundig kvalitetssikring af de stresstestresultater, som bankerne havde beregnet. Kvalitetssikringen byggede på de fælles tilsynsteams viden om de enkelte banker, peer benchmarking, ECB's egne top-down-beregninger og de kompetente nationale myndigheders ekspertise.
Den kvantitative effekt af stresstestens negative scenario er en af de faktorer, som indgår i fastsættelsen af niveauet for søjle 2-vejledning (Pillar 2 guidance eller P2G). Det kvantitative resultat af stresstestene medtages ved opgørelsen af søjle 2-kravet.[3] Ud over de risici, som allerede var blevet identificeret ved den løbende tilsynsmæssige vurdering, pegede stresstesten på euroområdebankernes største sårbarheder i tilfælde af et negativt stød. Eksempelvis stammede de fleste tab på udlån fra usikrede detail- og erhvervseksponeringer. Stresstesten påviste også, at udlån til visse geografiske områder, som fx Latinamerika og Central- og Østeuropa, var en årsag til kredittab.
SSM's tilsynsprioriteter er de områder, som tilsynet sætter fokus på et bestemt år. De tager udgangspunkt i en vurdering af de største risici, som bankerne under tilsyn er konfronteret med, og tager højde for den seneste udvikling på det økonomiske, lovgivningsmæssige og tilsynsmæssige område. Prioriteterne gennemgås hvert år, og de er et meget vigtigt redskab til at koordinere tilsynsmæssige foranstaltninger i bankerne på en tilpas harmoniseret, forholdsmæssig og effektiv måde for herved at bidrage til lige vilkår og en større effekt af tilsynet (se diagram 1).
Diagram 1
Tilsynsprioriteter i 2016 og 2017
1 Tematisk gennemgang af interne modeller
2 Internal Capital Adequacy Assessment Process (Proces til vurdering af den interne kapital)
3 Internal Liquidity Adequacy Assessment Process (Proces til vurdering af den interne likviditet)
Anm.: Tematiske gennemgange er fremhævet med en mørkeblå linje.
Signifikante bankers generelle resultater i 2016
Overskuddet i de signifikante institutter i euroområdet var stabilt
Resultaterne for de første tre kvartaler af 2016 viser, at de signifikante institutters rentabilitet var stabil i 2016. [4] Den gennemsnitlige, årlige forrentning af egenkapitalen for et repræsentativt udsnit på 101 signifikante institutter var på 5,8 pct. i 3. kvartal 2016, hvilket var et marginalt fald år til år (6,0 pct. i 3. kvartal 2015). [5] Det bør dog bemærkes, at der bag disse samlede tal kan observeres meget forskellige udviklinger.
Den tilbagevendende indtjening faldt i 2016. De signifikante institutters samlede nettorenteindtægter faldt således med 3 pct. på trods af en svag stigning i udlån (+0,5 pct. år til år), heraf især i udlån til virksomheder (+2,8 pct.). Faldet var koncentreret i 1. kvartal 2016. Derefter stabiliserede renteindtægterne sig. Gebyrindtægterne faldt også (-2,8 pct. år til år). Dette skyldtes fortrinsvis et fald i gebyrer fra kapitalforvaltning og kapitalmarkedsaktiviteter i de første tre kvartaler af 2016. Denne tendens kan være vendt i 4. kvartal 2016, i takt med at kapitalmarkedsaktiviteterne igen er tiltaget.
Figur 2
Stabil forrentning af egenkapitalen i 2016 som følge af mindre nedskrivninger, der opvejer faldet i driftsoverskuddet
(Alle poster er vægtede gennemsnit udtrykt som pct. af egenkapitalen)
Data for begge år vises som akkumulerede tal for 3. kvartal (på årsbasis).
Kilde: FINREP-rammen (101 signifikante institutter, der indberetter IFRS-data på højeste konsolideringsniveau).
Den negative effekt af de faldende indtægter blev delvist opvejet af lavere driftsudgifter (-1 pct.). Omkostningsreduktionen var særlig markant for personaleomkostningernes vedkommende (-1,4 pct. år til år). I lyset af de omstruktureringstiltag, der på det seneste er gennemført af flere banker i euroområdet, er det muligt, at udviklingen fortsætter i de kommende kvartaler.
Forbedrede makroøkonomiske forhold havde en positiv effekt på nedskrivningerne, der var lavere end i 2015. Nedskrivninger af lån og andre finansielle aktiver faldt fra 5,5 pct. af den samlede egenkapital i 3. kvartal 2015[6] til 4,4 pct. i 3. kvartal 2016. Størstedelen af forbedringen var koncentreret i et lille antal lande, mens kredittabene allerede befandt sig på et historisk lavt niveau i nogle af de andre lande. Erfaringerne viser, at bankernes nedskrivninger ofte er højere i fjerde kvartal, hvilket kan påvirke rentabiliteten for hele året.
Ekstraordinære indtægtskilder understøttede bankernes rentabilitet i 2016 (3,4 pct. af den samlede egenkapital i 3. kvartal 2016). Engangsgevinsterne var imidlertid lavere end i 2015 og bliver sandsynligvis ikke gentaget i de kommende kvartaler.
Gennemførelse af SSM's tilsynsmodel
Videreudvikling af SSM's SREP-metode
Som følge af forbedringer af SREP-metoden blev sammenhængen mellem bankernes risikoprofiler og kapitalkravene bedre
I 2016 gennemførte det europæiske banktilsyn for anden gang SREP i de største bankkoncerner i euroområdet på baggrund af en fælles metode. Målet var også denne gang at fremme et robust banksystem, som kan sikre en bæredygtig finansiering af økonomien i euroområdet. Harmoniseringen, der blev opnået i 2015-tilsynscyklen, førte til konkrete resultater i denne henseende. SREP-vurderingen er blevet forbedret med udgangspunkt i disse resultater. Forbedringerne viser sig i en bedre sammenhæng mellem kapitalkrav og bankernes risikoprofiler (fra 68 pct. efter SREP 2015 til 76 pct. efter SREP 2016). Samtidig bliver kvantitative og kvalitative elementer stadig kombineret i en klart defineret tilgang, som er baseret på ekspertvurderinger. SREP-metoden er desuden blevet yderligere udbygget for at inddrage resultaterne fra stresstesten, der blev gennemført i hele EU i 2016.
Diagram 2 giver et overblik over SREP-metoden. En opdateret version af den dertil hørende SSM SREP Methodology Booklet blev offentliggjort i december 2016.
Diagram 2
SSM's metode til SREP i 2016
De fælles tilsynsteam leverede det vigtigste bidrag til SREP, idet de – for deres respektive banks vedkommende – vurderede alle disse fire elementer: forretningsmodel, ledelse og risikostyring, kapitalrisiko og likviditets- og finansieringsrisiko.
SSM's SREP-metode blev forbedret i 2016
I 2016 blev SREP-metoden til at vurdere ledelse og risikostyring forbedret på grundlag af de fælles tilsynsteams grundige tematiske gennemgang af risikostyring og ‑villighed [7], der blev gennemført i 2015.
Diagram 3
P2G er ikke medtaget i beregningen af det maksimale udlodningsbeløb
1) Det mest almindelige tilfælde; en særlig beregning kan forekomme afhængig af medlemslandets gennemførelse af artikel 131, stk. 15, i CRD IV.
2) Systemisk risikobuffer
Anm.: Skala giver ikke mening; implementering af EBA's udtalelse om det maksimale udlodningsbeløb og pressemeddelelse af 1. juli 2016.
Endvidere blev der i 2016 indført søjle 2-vejledning (P2G) som fastsat af EBA i juli 2016[8]. P2G supplerer søjle 2-kravene (P2R - Pillar 2 Requirements) og udgør en tilsynsmæssig forventning til den del af bankernes kapital, som ligger over niveauet for de bindende kapitalkrav (både minimumkrav og yderligere krav) og ud over de kombinerede buffere (se diagram 3). P2G er en tilsynsmæssig forventning og bliver som sådan ikke medtaget i beregningen af det maksimale udlodningsbeløb, der er fastsat i artikel 141 i kapitalkravsdirektivet (CRD IV).
Under udarbejdelsen af P2G blev der anlagt en helhedsbetragtning og taget højde for følgende: overordnet set kapitalforringelsen i stresstestens negative scenario, det enkelte instituts særlige risikoprofil og dets følsomhed over for stresstestscenarierne, foreløbige ændringer i instituttets risikoprofil efter stresstestens skæringsdato og foranstaltninger truffet af instituttet for at afhjælpe risikofølsomheder.
Selv om bankerne forventes at overholde P2G, udløser manglende overholdelse ikke automatiske restriktioner. Overholder en bank ikke sin P2G, træffer ECB Banktilsyn korrigerende foranstaltninger, som er afpasset den enkelte banks situation.
Efterspørgslen efter CET1 i 2017 er fortsat stabil i henhold til SREP
Resultaterne af SREP 2016 har fastholdt den samlede efterspørgsel efter egentlig kernekapital (CET1) i 2017 på samme niveau som i året før. Alt andet lige giver det nuværende kapitalbehov i systemet også et fingerpeg om fremtiden [9]. I flere enkelttilfælde ændrede efterspørgslen efter SREP CET1 sig, således at den afspejlede udviklingen i de pågældende institutters risikoprofil. I SREP 2016 blev kapital flyttet fra søjle 2 i 2015 til den nyligt indførte P2G, og medtagelsen af den ikke-indfasede del af kapitalbevaringsbufferen blev fjernet. Da P2G ikke er medregnet i de pågældende beregninger, faldt udløseren for det maksimale udlodningsbeløb fra 10,2 pct. i gennemsnit til 8,3 pct. i gennemsnit.
Ud over kapitalforanstaltningerne er der i højere grad blevet anvendt kvalitative foranstaltninger til at imødegå specifikke sårbarheder i enkelte institutter. Sandsynligheden for, at disse foranstaltninger benyttes, korrelerer med bankernes risikoprofil. Jo større risiko, jo større er sandsynligheden for, at der anvendes kvalitative foranstaltninger.
SREP 2017 – ingen forventning om væsentlige ændringer
SSM's SREP-metode forventes ikke at blive væsentlig forandret i 2017. ECB Banktilsyn vil dog fortsætte med at finjustere den, så den stemmer overens med dets fremadskuende tilgang til at foretage en tilstrækkelig overvågning af bankernes aktiviteter og risici.
Udarbejdelsen af andre metoder
De nærmere detaljer vedrørende TRIM's målsætninger og struktur er blevet fastlagt
I 2016 var det konceptuelle arbejde på interne modeller fokuseret på den målrettede gennemgang af interne modeller (targeted review of internal models eller TRIM), der begynder i 2017. ECB Banktilsyns forberedelser til TRIM omfattede:
- en repræsentativ og risikobaseret udvælgelse af modeller, som skal gennemgås på stedet
- udarbejdelsen af en tilsynsvejledning til særlige typer af risiko og indførelse af inspektionsteknikker til at validere dem[10]
- udarbejdelsen af organisatoriske bestemmelser med henblik på at klare det øgede antal undersøgelser af interne modeller, som skal gennemføres på stedet i de kommende år
- en regelmæssig opdatering af de signifikante institutter om projektet
- flere informationsindsamlinger, som har gjort det muligt for signifikante institutter at bidrage til den forberedende fase.
Figur 3
I 2016 fokuserede de fleste undersøgelser af interne modeller på kreditrisiko
I løbet af det forgangne år blev 109 undersøgelser af interne modeller iværksat i signifikante institutioner, som førte til, at ECB traf 88 afgørelser om interne modeller. Disse tal vil sandsynligvis stige i fremtiden, når der gennemføres yderligere undersøgelser inden for rammerne af TRIM.
Der er sket yderligere fremskridt med hensyn til harmoniseringen af vurderingspraksis af interne modeller. Medarbejdere i ECB og de kompetente nationale myndigheder repræsenterede det europæiske banktilsyn i europæiske og internationale fora i spørgsmål vedrørende interne modeller. De deltog også i forskellige sammenhænge, som fx EBA's benchmarking af interne modeller.
Kreditrisiko: arbejdet med misligholdte lån
Betydelig stigning i misligholdte lån siden 2008
Misligholdte lån er en særlig udfordring for bankerne. Andelen af misligholdte lån er steget betydeligt siden 2008; især i medlemslande, som har gennemgået en betydelig økonomisk tilpasningsproces de seneste år. Store beholdninger af misligholdte lån bidrager til lav rentabilitet i bankerne og begrænser bankernes muligheder for at yde ny finansiering til økonomien.
Fra og med 3. kvartal 2016 var de signifikante institutters vægtede gennemsnitlige bruttoandel af misligholdte lån på 6,49 pct. Til sammenligning var andelen 6,85 pct. i 1. kvartal 2016 og 7,31 pct. i 3. kvartal 2015. Aggregerede data for de signifikante institutter viser, at beholdningen af misligholdte lån faldt med 54 mia. euro mellem henholdsvis 3. kvartal 2015 og 3. kvartal 2016 (heraf 15,59 mia. euro i 3. kvartal 2016). Fra og med 3. kvartal 2016 var beholdningen på 921 mia. euro. [11]
Lige siden den omfattende vurdering i 2014 har ECB til stadighed støttet afviklingen af misligholdte lån gennem en konstant tilsynsdialog med de berørte banker.
ECB støtter bankerne i at løse problemer med "nedarvede" misligholdte lån og forhindre opbygningen af nye misligholdte lån
For at løse de udfordringer, som misligholdte lån giver, på en målrettet og bestemt måde, etablerede det europæiske banktilsyn en særlig taskforce på området i juli 2015. Taskforcens medlemmer kommer fra de kompetente nationale myndigheder og ECB. Dens formand er Sharon Donnery, vicedirektør i Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland. Formålet med taskforcen er at udvikle og gennemføre en ensartet tilsynsmæssig tilgang til institutter med et højt niveau af misligholdte lån.
På baggrund af taskforcens arbejde sendte ECB en vejledning om misligholdte lån til banker i høring mellem 12. september og 15. november 2016. Der afholdtes en offentlig høring i ECB 7. november. Taskforcen modtog og vurderede mere end 700 kommentarer i løbet af den formelle høringsproces. Den endelige vejledning blev offentliggjort i marts 2017. Vejledningen er et vigtigt skridt på vejen til at opnå en betydelig reduktion i mængden af misligholdte lån.
Diagram 4
Andel af misligholdte lån i euroområdet
Kilde: ECB.
Noter: Data fra og med 3. kvartal 2016; signifikante institutter på det højeste konsolideringsniveau, hvorpå der findes en fælles indberetning (COREP) og indberetning af regnskabsdata (FINREP).
1) Der er ingen signifikante institutter på det højeste konsolideringsniveau i Slovakiet.
2) På grund af stikprøvens størrelse opgives tallet ikke af fortrolighedshensyn.
Vejledningen omhandler centrale aspekter med hensyn til strategi, ledelse og operationer, der er afgørende for, at det kan lykkes at afvikle misligholdte lån. Som beskrevet nedenfor indeholder vejledningen anbefalinger til bankerne. Den indeholder også eksempler på bedste praksis, som er identificeret af det europæiske banktilsyn, og som udgør ECB's forventninger til tilsynet.
- I vejledningen anbefales det, at banker med et højt niveau af misligholdte lån indfører en klar strategi – som er på linje med deres forretningsplan og risikostyringsrammer – til effektivt og rettidigt at styre og nedbringe deres beholdning af misligholdte lån på troværdig og realistisk vis. Strategien skal indeholde kvantitative mål på porteføljeniveau, som understøttes af en detaljeret plan for implementeringen.
- Den er et incitament til bankerne om at indføre strukturer for ledelse og operationer, som er hensigtsmæssige til at sikre en effektiv afvikling af misligholdte lån. For at nå dette mål bør bankerne inddrage den øverste ledelse, etablere særlige enheder til omlægning af misligholdte lån og indføre klare politikker for omlægningen.
- Den giver bankerne en ensartet metode til at medtage misligholdte lån i regnskabet og til at beregne hensættelser til tab på udlån og afskrivninger i henhold til internationale anbefalinger og bedste praksis.
- Den fremskynder øgede oplysningskrav på området med henblik på at øge tilliden på markedet.
De fælles tilsynsteam gør allerede en aktiv indsats over for banker under tilsyn for at understøtte implementeringen af vejledningen.
Hvis mængden af misligholdte lån skal nedbringes effektivt, er der ikke blot behov for tilsynsaktiviteter, men også for retlige og institutionelle reformer
Håndteringen af misligholdte lån er fortsat en central tilsynsmæssig prioritet for det europæiske banktilsyn. Afviklingen af disse lån afhænger imidlertid af mange forskellige interessenters indsats. Problemet kan ikke klares alene af tilsynsmyndigheder og banker. Der er behov for yderligere reguleringsmæssige og politiske tiltag på EU- og nationalt plan til at fjerne de hindringer, som afholder banker fra at afvikle og restrukturere misligholdte lån.
ECB Banktilsyn har sammen med de kompetente nationale myndigheder foretaget en kortlægning af den nationale tilsynspraksis og de nationale retlige rammer for misligholdte lån i otte lande i euroområdet. En endelig rapport, som også dækker de øvrige eurolande bliver offentliggjort i løbet af 2017. Nogle lande har truffet proaktive og samordnede tilsynsforanstaltninger samt retlige og andre foranstaltninger til at tackle problemet. Andre kunne yderligere forbedre deres retlige og juridiske rammer med henblik på at fremme en rettidig omlægning af misligholdte lån. Det er desuden nødvendig at udvikle sekundære markeder for misligholdte lån, således at det bliver lettere at sælge nødlidende aktiver. I denne sammenhæng er det nødvendig at fremme udviklingen af markedet for misligholdte lån med henblik på at forbedre datakvaliteten og adgangen til data og for at fjerne skattemæssige og juridiske hindringer for omstrukturering af gæld.
Tilsyn på stedet
Den anden cyklus af inspektioner på stedet
Den anden cyklus af inspektioner på stedet indgik i planlægningen af det samlede tilsynsprogram for 2016, der blev godkendt i januar 2016. I den halvårlige opdatering af planlægningen fra juli 2016 blev nogle inspektioner på stedet aflyst, mens andre blev godkendt til at finde sted i andet halvår. I alt 185 inspektioner på stedet blev godkendt i 2016.
Planlægningen af inspektioner på stedet blev yderligere forbedret i 2016
For at videreudvikle og forbedre planlægningen af inspektioner på stedet blev følgende strategiske tiltag gennemført i 2016 og anvendt i forbindelse med 2017-planlægningscyklussen. For det første formaliserer et målrettet engagement den forbedrede risikobaserede tilgang ved at opstille vejledende mål for antallet af missioner pr. institution og emne i en treårig periode. For det andet påviser et system til opsporing af blinde vinkler mulige huller i inspektionerne eller outliers, som endnu ikke er blevet undersøgt. For det tredje forkortes missionernes varighed, således at resultaterne hurtigere kan behandles.
Figur 4
Inspektionerne på stedet fokuserede hovedsagelig på kreditrisiko, ledelses- og operationelle risici
Antal inspektioner fordelt på de vigtigste risikokategorier
Inspektioner på stedet planlægges og bemandes i tæt samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, som fortsat stiller de fleste missionschefer og teammedlemmer til rådighed. Pr. 31. december 2016 havde de kompetente nationale myndigheder stillet 167 eller 90 pct. af missionscheferne til rådighed, mens 10 pct. af missionscheferne var fra ECB Banktilsyn.
Tabel 1
Myndigheder, der stiller missionschefer til rådighed
I 2016 stod ECB Banktilsyn i spidsen for 18 missioner i eurolandene. Det primære fokus var på kreditrisiko, mens kapitalkravene kom ind lige efter på en andenplads.
Den internationale bemanding af missionerne understøttes nu af et værktøj til inspektioner på stedet, en såkaldt "markedsplads". Dette instrument giver alle kompetente nationale myndigheder adgang til listen over kommende inspektioner på stedet, som egner sig til at blive bemandet med blandede/grænseoverskridende team [12] , og til at give udtryk for deres interesse i at deltage i eller lede disse inspektioner.
Der blev gennemført i alt 74 missioner med blandede team, hvilket var 40 pct.[13] af det samlede antal inspektioner på stedet.
Tabel 2
Oversigt over blandede team
For at sikre et tæt samarbejde med de kompetente nationale myndigheder om alle emner med relation til inspektioner på stedet blev der arrangeret i alt 10 netværksmøder i 2016 ud over de 15 bilaterale møder med enkelte kompetente nationale myndigheder. Der blev afholdt seminarer og workshopper for missionschefer med henblik på at skabe ensartethed i arbejdet i tilknytning til inspektioner på stedet inden for det europæiske banktilsyn. En webbaseret platform gør det nu muligt at kommunikere med alle interne ECB-interessenter og partnere på SSM-plan.
Løbende overvågningsaktiviteter
ECB's centraliserede afdeling for inspektioner på stedet i) gennemgår i den forberedende fase notatet forud for inspektionen, hvor det fælles tilsynsteam opstiller målsætningen for missionen, ii) overvåger, at der sker fremskridt i inspektionerne på stedet, og iii) udfører kvalitetskontrol af alle inspektionsrapporter for at sikre en ensartet anvendelse af metoden til kontrol på stedet.
Den centraliserede afdeling for inspektioner på stedet har en risikoorienteret tilgang. Den afsætter ekstra ressourcer til at overvåge kritiske missioner og sikrer i denne forbindelse, at Tilsynsrådet bliver informeret i god tid, hvis resultatet af en inspektion på stedet giver anledning til større bekymring. ECB og de kompetente nationale myndigheder arbejder tæt sammen om at udføre alle aktiviteter for at støtte udviklingen af gensidig forståelse og en fælles fremgangsmåde.
Arbejdet på metoderne
Metoden, som alle inspektører inden for det europæiske banktilsyn anvender i forbindelse med kontrol på stedet, er ved at blive udarbejdet og bliver løbende opdateret. I 2016 blev kreditrisikometoden revideret for at give missionschefer praktisk vejledning i at gennemgå lånedokumenter. Den opdaterede metode omfatter nu:
- en række hyppigt anvendte teknikker til at tage stikprøver af eksponeringer samt en minimumstørrelse på stikprøven
- vejledning i at klassificere eksponeringer
- teknikker til at beregne enkeltstående og samlede værdiforringelser
- vejledning i at vurdere sikkerhed.
Metoden til at vurdere IT-risiko blev også revideret, så den afspejler nye tilsynsprioriteter i tilknytning til IT-risiko, som fx cyberrisiko og datakvalitet. Den afspejler også Baselkomiteen for Banktilsyns (BCBS) 239 principper for en effektiv aggregering af risikodata og risikorapportering i sammenhæng med den tilhørende tematiske gennemgang.
To specifikke spørgsmål er ved at blive behandlet i to særlige arbejdsgrupper om metoder: i) en horisontal gennemgang af shippingporteføljer med henblik på at analysere og sammenligne kvaliteten af disse porteføljer og risikostyringstiltagene i de mest relevante signifikante institutter og ii) styrkelsen af metoden til at vurdere IT-risiko, så bedste tilsynspraksis kan blive videreudviklet, især med hensyn til cyberrisiko.
Endelig er en vejledning i inspektioner på stedet under udarbejdelse, hvori det forklares, hvordan disse udføres. Den bliver et nyttigt referencedokument for banker, som er genstand for sådanne missioner.
Udarbejdelse af tematiske gennemgange
Forretningsmodeller og rentabilitetsfremmende faktorer
I 2016 iværksatte det europæiske banktilsyn en tematisk gennemgang af den indgående vurdering af de fleste signifikante institutters forretningsmodeller og rentabilitetsfremmende faktorer.
Bankernes forretningsmodeller og rentabilitetsfremmende faktorer har fortsat høj prioritet for det europæiske banktilsyn
Bankernes forretningsmodeller og rentabilitetsfremmende faktorer har høj prioritet for det europæiske banktilsyn. Rentable banker kan generere kapital organisk og således bibeholde tilstrækkelige buffere, samtidig med at der opretholdes en fornuftig risikovillighed, og tilstrækkelig långivning til realøkonomien. For tiden er rentabiliteten i bankerne i euroområdet ikke kun udfordret af lave renter og fortsat store nedskrivningsstrømme (se afsnit 1.1). Den er også udfordret af strukturelle faktorer, som fx overkapacitet på nogle markeder, hårdere konkurrence fra ikke-banker, kundernes stigende efterspørgsel efter digitale tjenester samt nye reguleringsmæssige krav.
Den tematiske gennemgang ser på de rentabilitetsfremmende faktorer i bankerne både på virksomhedsniveau og på tværs af forretningsmodeller. Gennemgangen, der løber over to år, har flere mål. Ud over at vurdere bankernes evne til at imødegå svagheder i deres forretningsmodel, vil effekten af lav rentabilitet på bankernes adfærd blive overvåget, og gennemgangen af den horisontale analyse blive forbedret, bl.a. ved at samle de fælles tilsynsteams erfaringer og harmonisere opfølgningen af dem på tværs af bankerne.
I den tematiske gennemgangs første år er det europæiske banktilsyns værktøjskasse til at vurdere bankernes forretningsmodeller og rentabilitet blev forbedret på flere forskellige måder. Klassificeringen af signifikante institutters forretningsmodel blev forbedret for at gøre det lettere at sammenligne de enkelte banker indbyrdes. Klassificeringen supplerer en række andre benchmarkingkriterier, som fx virksomhedens størrelse, risikorating eller geografiske tilhørsforhold. Forskellige værktøjer til benchmarking er desuden blev udviklet for at understøtte de fælles tilsynsteam i rentabilitetsvurderingen af deres banker.
ECB Banktilsyn har også indsamlet data om bankernes prognosticerede resultater samt de underliggende antagelser. Resultaterne viser, at bankernes indtægter vil være under fortsat pres på kort sigt. Dette skyldes hovedsagelig de lave renter, som påvirker nettorenteindtægten negativt, men også en svagere udlånsvækst, der – i gennemsnit – vil ligge under bankernes egne forventninger. Denne øvelse vil blive gentaget i år.
ECB Banktilsyn har også udarbejdet en detaljeret vejledning, som skal understøtte de fælles tilsynsteams rentabilitetsanalyse på virksomhedsniveau i 2017. Vejledningen dækker flere forskellige aspekter i relation til bankernes rentabilitet, fra bankernes kernekapacitet til at generere indtægter til deres evne til at styre overskuddet. Bilaterale drøftelser mellem tilsynsmyndigheder og banker bør sikre, at forretningsmodellerne og de rentabilitetsfremmende faktorer er blevet vurderet grundigt inden udgangen af den tematiske gennemgang i 2017 for alle signifikante institutters vedkommende. Der vil blive anvendt en forholdsmæssig tilgang for at tage hensyn til de enkelte institutters størrelse og kompleksitet.
Resultaterne af alle de fælles tilsynsteams grundige vurdering vil indgå i SREP, primært i 2018, samt i det tilsynsmæssige engagement og i planlægningen for de enkelte institutter. Analyserne vil give mulighed for at benchmarke sammenlignelige bankers praksis.
IFRS 9 – Finansielle instrumenter
ECB Banktilsyn er i færd med at foretage en toårig tematisk gennemgang, som strækker sig over 2016 og 2017. Formålet er nærmere at undersøge, hvordan bankerne implementerer den nye regnskabsstandard IFRS 9. Det primære fokus for undersøgelsen er den nye værdiforringelsesmodel. Gennemgangen vurderer også, om bankerne tager højde for de principper, som opstilles i Baselkomiteens vejledning om kreditrisiko og regnskabsprincipper for forventede kredittab. EBA indarbejdede disse principper i sin høring om et udkast til retningslinjer for kreditinstitutters praksis for styring af kreditrisiko og regnskabsprincipper for forventede kredittab.
Den tematiske gennemgang omfatter alle signifikante institutter, der anvender International Financial Reporting Standards (IFRS). De specifikke mål med gennemgangen er i) at vurdere, hvordan institutterne har forberedt indførelsen af IFRS 9, ii) at vurdere den mulige effekt på institutternes hensættelsespraksis og iii) at bidrage til, at implementeringen af IFRS 9 bliver af høj kvalitet.
I 2016 udviklede ECB Banktilsyn en relevant intern metode til tilsynsmæssig vurdering. Metoden tager højde for den reguleringsmæssige udvikling, ny bedste praksis og gennemførelsesspørgsmål, baseret på drøftelser med fagfolk (institutter, revisorer, konsulenter). ECB Banktilsyn bidrog endvidere – i samarbejde med ledende regnskabseksperter – med at uddanne ca. 250 tilsynsførende i IFRS 9 og vurderingsmetoden.
Den tematiske gennemgang blev − baseret på vurderingsmetoden − iværksat i koordination med en EBA-undersøgelse[14] af mere end 100 signifikante institutter i december 2016, hvor de fælles tilsynsteam skal bedømme bankernes parathed og gennemførelsespraksis. Bedømmelsen vil blive fulgt op af en horisontal analyse, der – alt imens den tager højde for resultaterne af ovennævnte EBA-undersøgelse − vil benchmarke bankerne i forhold til tilsvarende banker. Resultaterne af den tematiske gennemgang forventes at bidrage til en korrekt og ensartet gennemførelse af IFRS 9 samt hensættelsespolitikkerne heri inden 1. januar 2018, hvor IFRS 9 træder i kraft.
Aggregering af risikodata og risikorapportering
En sund risikostyring er afhængig af datakvaliteten på virksomhedsplan, en effektiv aggregering af risikodata og den interne rapporteringspraksis. En af de vigtigste erfaringer, som kan drages af den finansielle krise, er imidlertid, at visse banker ikke var i stand til at identificere det fulde omfang af deres risikoeksponeringer. Årsagerne hertil var, at den rigtige risikoinformation manglede, og at praksis i forbindelse med aggregeringen af risikodata var svag. De berørte bankers evne til at træffe rettidige beslutninger havde lidt svær skade, hvilket fik vidtrækkende konsekvenser for bankerne og den finansielle sektor som helhed.
Det var baggrunden for, at den tematiske gennemgang af aggregering af risikodata og risikorapportering var en af tilsynsprioriteterne i 2016. Målsætningen var at vurdere effektiviteten af den anvendte praksis til aggregering af risikodata og risikorapportering samt den dertil knyttede IT-infrastruktur. Vurderingen skete hovedsagelig på baggrund af BCBS's 239 principper for en effektiv aggregering af risikodata og risikorapportering.
I begyndelsen af 2016 iværksatte ECB Banktilsyn den tematiske gennemgang af en effektiv aggregering af risikodata og risikorapportering i en gruppe af banker under ECB's direkte tilsyn. Dette udsnit af banker kunne igen opdeles i to grupper. Den første var banker, der havde deltaget i egenvurderingen på grundlag af BCBS 239, som Baselkomiteen gennemførte i 2013 og 2014. Denne gruppe var stort set identisk med den gruppe banker, som var klassificeret som systemisk vigtige banker på det tidspunkt. Den anden var yderligere en gruppe af banker, som blev inkluderet for at opnå et bredere udsnit af banker.
Den tematiske gennemgang foretages af fælles tilsynsteam med støtte fra en central arbejdsgruppe, som består af medlemmer fra ECB og de kompetente nationale myndigheder. Sidstnævnte udsteder en operationel vejledning og sikrer, at de anvendes ens. Arbejdet, der udføres i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, blev inddelt i to hovedfaser i 2016. I løbet af den første fase blev der udarbejdet en operationel vejledning for analysen og vurderingen af overholdelsesstatus med fokus på risikotypen (kreditrisiko, likviditetsrisiko, modpartsrisiko, operationel risiko, renterisiko i bankbogen – IRRBB – og markedsrisiko). Den anden fase omfattede en indgående analyse af både likviditets- og kreditrisiko. De berørte banker blev indledningsvis bedt om at levere et specifikt datasæt om likviditets- og kreditrisiko inden for et komprimeret tidsrum (SSM Fire Drill Exercise). Derefter blev de samme banker bedt om at vise, hvordan deres data var blevet ekstraheret, samt deres proces til styring og rapportering af udvalgte parametre for udlån og likviditet fra et end-to-end-perspektiv (dataoprindelsesøvelse[15]).
Diagram 5
Anden fase i den tematiske gennemgang om effektiv aggregering af risikodata og risikorapportering satte fokus på kredit- og likviditetsrisiko
Flere banker behøver mere tid for at overholde BCBS 239 fuldt ud
Resultaterne af den tematiske gennemgang vil bidrage til at videreudvikle de tilsynsmæssige tiltag og vil indgå i den næste SREP-cyklus. Analysen af de samlede resultater vil give mulighed for at drage overordnede konklusioner. I henhold til BCBS' 239 principper forventedes det, at de globalt systemisk vigtige banker ( global systemically important banks eller G-SIB'er) ville overholde principperne i januar 2016, og at de nationale systemisk vigtige banker ville overholde dem tre år efter, at de blev udpeget (dvs. efter udgangen af 2019). G-SIB'ernes fuldstændige overholdelse af BCBS 239 vil imidlertid ikke blive opnået i nærmeste fremtid, idet tidsplanerne for flere bankers implementering går til udgangen af 2018 eller senere. Overholdelsen af BCBS' principper er en løbende proces. Derfor bør ændringer i bankernes forretningsmodeller og risikoprofiler håndteres på den rigtige måde. Bankerne bliver også med jævne mellemrum nødt til at vurdere, om aggregeringen af deres risikodata og deres risikorapporteringskapacitet er tilstrækkelig.
Risikoledelse og risikovillighed
I 2016 fortsatte det europæiske banktilsyn arbejdet med bankernes ledelse. Arbejdet byggede videre på resultaterne fra den tematiske gennemgang af ledelse og risikovillighed, der blev gennemført i 2015 for at fremme ensartethed og overholdelse af de højeste standarder.
I 2016 uddybede det europæiske banktilsyn forventningerne til tilsynet for så vidt angår ledelse og risikovillighed
I begyndelsen af 2016 sendte alle 113 tilsynsteam, der deltog i den tematiske gennemgang, opfølgningsbreve til deres institutter, hvori de bad dem om at implementere konkrete foranstaltninger. I løbet af året overvågede de fælles tilsynsteam aktivt implementeringen af disse anbefalinger som led i deres løbende tilsyn.
Den tematiske gennemgang havde en positiv effekt med hensyn til at øge effektiviteten i bankernes ledelsesorganer og risikostyringsfunktioner. Næsten alle banker er nu ved at udarbejde egenvurderinger af bestyrelsen, procedurer for personaleudskiftninger og rammer til at forhindre interessekonflikter i deres bestyrelser. Nogle banker tilpasser også sammensætningen af deres bestyrelser. Desuden er kvaliteten af relevant dokumentation, som bestyrelser har modtaget, blevet bedre, og bankerne er begyndt at definere og benytte sig af et dashboard, som viser risikovillighed.
Da nogle af anbefalingerne stadig er ved at blive implementeret, vil opfølgningen fortsætte i 2017. De fælles tilsynsteam vil især være opmærksomme på bestyrelsernes evne til selvstændigt at udfordre den øverste ledelse og til at inddrage risikoperspektivet i beslutningsprocessen. De vil også nøje overvåge i) omfanget af rammen for risikovillighed (og især deres inddragelse af ikke-finansielle risici), ii) effektiviteten af grænser, iii) samspillet mellem risikovillighed og strategi samt iv) anvendelsen af rammen for risikovillighed.
Siden slutningen af 2016 er der desuden foretaget to indgående analyser i 25 banker, som vedrører bestyrelsens overvågende rolle samt overvågning af de interne kontrolfunktioner og grænser for risikovillighed. Undersøgelserne bliver afsluttet i 1. halvår 2017.
I juni 2016 offentliggjorde ECB en SSM-tilsynserklæring om ledelse og risikovillighed, der skal tjene som vejledning for institutterne i implementeringen af bedste internationale praksis. Den 23. juni 2016 organiserede ECB Banktilsyn desuden en konference om ledelse for topchefer og bestyrelsesmedlemmer med henblik på at styrke dialogen mellem bankernes bestyrelser og tilsynsmyndighederne[16]. I 2017 vil ECB fortsætte med at fremme dialogen med bankernes bestyrelser og med at spille en aktiv rolle på EU- og internationalt plan, når det gælder definitionen af internationale standarder.
Gearet finansiering
I 2016 offentliggjorde ECB et udkast til vejledning om gearede transaktioner, som blev sendt i offentlig høring
Fra slutningen af november 2016 til slutningen af januar 2017 afholdt ECB en offentlig høring om sit udkast til vejledning om gearede transaktioner. Målet var at udarbejde klare og konsekvente definitioner, som muliggør en ensartet overvågning, samt at definere passende foranstaltninger med hensyn til gearede transaktioner. Udkastet til vejledning er opfølgningen på en tematisk gennemgang, der blev iværksat som en del af SSM's tilsynsprioriteter i 2015.
Gennemgangen omfattede en indgående undersøgelse af euroområdebankers aktivitet og risikostyringsrammer, for så vidt angår gearet finansiering. I første halvår 2016 sendte 17 fælles tilsynsteam opfølgningsbreve til deres institutter, hvori de bad dem om at implementere konkrete foranstaltninger – der især havde tilknytning til deres risikostyringspraksis – og udarbejde handlingsplaner til at udbedre resultaterne af gennemgangen.
ECB besluttede endvidere at definere en række overordnede forventninger til tilsynet i form af ovennævnte vejledning. Bankerne anbefales i vejledningen at indføre en unik og samlet definition på gearede transaktioner. De bør ydermere klart definere deres strategi for gearede transaktioner og deres risikovillighed som tegningsgarant for og ved syndikering af sådanne transaktioner. Bankerne bør også sikre sig, at realiserede transaktioner lever op til deres standarder for risikovillighed. Dette kan opnås ved hjælp af en grundig kreditbevillingsproces og regelmæssig overvågning af gearede porteføljer. Endelig skal der udarbejdes regelmæssige og omfattende rapporter om gearede transaktioner, som skal sendes til bankernes øverste ledelse.
I 2017 vil ECB følge op på den offentlige høring og offentliggøre den endelige vejledning om gearede transaktioner. Dette tiltag vil blive suppleret af en særlig overvågning af udviklingen i de mest relevante bankers risikovillighed med hensyn til gearede transaktioner.
Indirekte tilsyn med mindre signifikante institutter og tilsynsmæssig overvågning
ECB er i henhold til SSM-forordningen forpligtet til at sikre SSM's effektive og konsekvente virkemåde. Forordningen giver dermed ECB en overvågningsopgave, mens de kompetente nationale myndigheder fortsat har hovedansvaret for tilsynet med de mindre signifikante institutter. På baggrund af den samlede målsætning med denne opgave, dvs. at sikre, at der konsekvent anvendes høje tilsynsstandarder i hele euroområdet, har ECB Banktilsyn samarbejdet med de kompetente nationale myndigheder om at udvikle en operationel ramme for det indirekte tilsyn med mindre signifikante institutter.
Fælles tilsynsstandarder og ensartede metoder til tilsynet med de mindre signifikante institutter
Fælles tilsynsstandarder og ensartede metoder skal påvirke konvergensen i retning af en ensartet praksis af høj kvalitet
Fælles tilsynsstandarder og ensartede metoder er vigtige instrumenter til at sikre, at de samme høje tilsynsstandarder anvendes i hele euroområdet. Med deres vejledning om, hvordan tilsynsprocesserne skal gennemføres, hjælper de med til at konvergere mod en fælles tilsynspraksis.
De fælles tilsynsstandarder udvikles sammen med de kompetente nationale myndigheder, og de er i fuld overensstemmelse med EU's fælles regelsæt og med EBA's standarder og retningslinjer. I 2016 afsluttedes udarbejdelsen af fælles tilsynsstandarder for planlægningen af tilsyn og genopretningsplanlægningen, der for en stor dels vedkommende blev udarbejdet i 2015.
Efter at disse standarder var færdiggjort, blev der i 2016 gjort en stor indsats for at udvikle en række andre standarder.
Den fælles tilsynsstandard for gennemførelsen af inspektioner på stedet i mindre signifikante institutter omfatter definitionen af og målsætningen for inspektioner på stedet samt de hovedprincipper, som skal følges under gennemførelsen af dem. Standarden dækker også planlægningen af inspektioner, der indgår i tilsynsprogrammet samt det laveste engagementsniveau med hensyn til hyppighed, varighed og ressourcer. Standarden indeholder endvidere vejledning om selve inspektionsprocessen, idet den dækker de vigtigste trin i en inspektion på stedet: forberedelse, undersøgelse, rapportering og opfølgning.
En anden fælles tilsynsstandard, som blev udarbejdet i 2016, vedrører tilsyn med bilfinansieringsinstitutter (car financing institutions eller CFI'er). CFI'er er kreditinstitutter, der som hovedaktivitet indgår leasingkontrakter eller yder lån til at finansiere købet af motorkøretøjer. Hovedmålet med den fælles standard er som følge af en indledende gennemgang af de risici, der findes i tilknytning til denne forretningsmodel, at sikre en ensartet og proportionel tilgang til tilsynet med CFI'er af høj kvalitet inden for det europæiske banktilsyn.
Arbejdet blev sat i gang på en fælles standard om licensudstedelse til mindre signifikante institutter med fintech-forretningsmodeller, dvs. institutter, hvis bankrelaterede aktiviteter er centreret omkring teknologibaseret innovation. Målet med den fælles standard er at sikre, at der tages hånd om de specifikke risici i forbindelse med disse innovative forretningsmodeller på den rette måde under licensprocessen, og at det sker i overensstemmelse med standarder, der svarer til dem, der gælder for andre typer af kreditinstitutter.
ECB Banktilsyn har også etableret rammer for krisehåndteringssamarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder. Formålet med rammerne for krisehåndteringssamarbejdet med de mindre signifikante institutter er at bistå de kompetente nationale myndigheder i deres egenskab af ansvarlig myndighed for beslutninger om fælles procedurer.
I 2016 gjorde ECB sammen med de kompetente nationale myndigheder også yderligere fremskridt med hensyn til at udarbejde en fælles metode for tilsynskontrol- og evalueringsprocessen (SREP) for mindre signifikante institutter. Da SREP er det vigtigste værktøj til banktilsyn, bliver harmoniseringen af det et vigtigt skridt i retning af at skabe konvergens i tilsynet med mindre signifikante institutter. Projektet blev sat i gang i 2015. Arbejdet, der blev påbegyndt i 2016, tog sigte på at kvantificere kapital og likviditet. Metoden vil blive testet i 2017, og målet er at nå frem til et fælles SREP-system for et første udsnit af mindre signifikante institutter fra og med 2018. Udgangspunktet for forslaget om en SREP-metode for mindre signifikante institutter er SSM's SREP-metode for signifikante institutter. Metoden vil blive anvendt proportionelt på de mindre signifikante institutter og tilpasset deres særlige forhold.
Samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder om tilsynet med de mindre signifikante institutter
Det er meget vigtigt, at ECB og de kompetente nationale myndigheder samarbejder om at udvikle et ensartet tilsyn med de mindre signifikante institutter, som er af høj kvalitet. Generelt omfatter samarbejdet en række løbende processer i forbindelse med de daglige aktiviteter og definitionen af fælles tilsynsstandarder og -metoder med relation til mindre signifikante institutter. I ECB-regi udveksler de kompetente nationale myndigheder deres forskellige erfaringer og øger deres viden om euroområdets sektor for mindre signifikante institutter og tilsynet med den.
Workshops og projekter med deltagelse af de kompetente nationale myndigheder og ECB supplerede de normale arbejdsområder, der indgår i tilsynet med mindre signifikante institutter
Udviklingen af tilsynsstandarder for mindre signifikante institutter blev understøttet af et stigende antal projekter, der udføres af ECB og de kompetente nationale myndigheder i fællesskab. Samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder bidrog desuden til den løbende overvågning af sektoren for mindre signifikante institutter.
I det betragtede år var der en markant stigning i antallet af sådanne fælles initiativer. I lyset af det arbejde, som bliver påbegyndt på SREP-metoden for mindre signifikante institutter, blev der fx afholdt workhops om de kompetente nationale myndigheders SREP-metoder til at dele viden i hele SSM. For så vidt angår de enkelte mindre signifikante institutter, omfattede de fælles aktiviteter flere tekniske missioner og fem inspektioner på stedet, som havde til formål at analysere visse risikoområder for de mindre signifikante institutter. Desuden begyndte udvekslingen af personale mellem de kompetente myndigheder og ECB.
Fokus for det daglige samarbejde om tilsynet med de mindre signifikante institutter er at gennemgå og fremme de kompetente nationale myndigheders konsekvente anvendelse af høje tilsynsstandarder. For at sikre ensartede resultater er det nødvendigt at forstå både fællestræk og forskelle inden for sektoren for mindre signifikante institutter i euroområdet samt særlige nationale forhold.
Hvad angår mindre signifikante institutter, følger ECB nøje proportionalitetsprincippet
Proportionalitetsprincippet er af afgørende betydning for det indirekte tilsyn med mindre signifikante institutter og derfor stærkt forankret i både de løbende processer og udviklingen af fælles standarder og metoder. Med dette princip in mente har ECB sammen med de kompetente nationale myndigheder udviklet en særlig prioritiseringsramme. Inden for denne ramme inddeles mindre signifikante institutter i kategorierne lav, mellem og høj prioritet ud fra deres indbyggede risiko og potentielle indvirkning på det relevante nationale finansielle system. Klassificeringen giver mulighed for at tilpasse tilsynets fokus og intensiteten i tilsynsaktiviteterne til den risiko, som det enkelte institut løber.
En særlig meddelelsesprocedure er et centralt element i det daglige samarbejde med ECB og de kompetente nationale myndigheder.
De kompetente nationale myndigheder sender løbende meddelelser til den centrale modtagelsesfunktion i Generaldirektorat for Mikroprudentielt Tilsyn III (DG MS III) i henhold til en særlig meddelelsesprocedure. Den gør det muligt for ECB at sammenligne praksis og gennemgå den i henhold til SSM's tilsynsstandarder. De kompetente nationale myndigheder giver fx på forhånd meddelelse om væsentlige tilsynsprocedurer og udkast til væsentlige afgørelser i relation til højt prioriterede mindre signifikante institutter, som dækker en bred vifte af tilsynsspørgsmål (fx kapital, likviditet, SREP, intern ledelse). De giver også meddelelse om en eventuel hurtig og markant forværring af mindre signifikante institutters finansielle forhold. Målet med disse meddelelser er at sikre, at ECB informeres rettidigt informeret om relevante tilfælde, hvilket gør det muligt at vurdere og drøfte de mest hensigtsmæssige tiltag sammen med den relevante kompetente nationale myndighed. ECB Banktilsyn modtog i alt 79 meddelelser fra kompetente nationale myndigheder i 2016.
Erfaringerne med meddelelsesproceduren har vist, at det er nødvendigt at gøre med mere ensartede i alle kompetente nationale myndigheder. En arbejdsgruppe er derfor ved at udforske måder til at forbedre procedurer og kriterier i sammenhæng med meddelelseskravene.
De særlige landekontorer i GD MS III er i løbende dialog med de kompetente nationale myndigheder for at overvåge udviklinger i banksektoren, som kan påvirke de mindre signifikante institutter. De indsamler information via meddelelserne og følger situationen i højt prioriterede mindre signifikante institutter. De overvåger også udviklingen i institutter, der er konfronteret med en væsentlig forværring af de finansielle forhold eller likviditetsstress (som kunne udvikle sig til en krise), og som kræver en ECB-afgørelse om kvalificerede andele, inddragelser og licenser). I nogle tilfælde arbejder landekontorerne også sammen med de kompetente nationale myndigheder om at udføre aktiviteter på stedet i tilknytning til mindre signifikante institutter.
Endelig understøttes det aktuelle samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder af løbende bestræbelser på yderligere at afstemme processer og metoder til at føre tilsyn med sektoren for mindre signifikante institutter. De kompetente nationale myndigheders aktiviteter og opgaver, for så vidt angår de mindre signifikante institutter og analysen og identificeringen af risici og sårbarheder i sektoren for mindre signifikante institutter, bliver regelmæssigt sammenfattet, bl.a. i særlige rapporter, som tilsynsmyndigheder i hele euroområdet har adgang til. Samarbejde og interaktion er også meget afhængig af udveksling og fælles benyttelse af data. Derfor er ECB og de kompetente nationale myndigheder ved at udarbejde mekanismer til at forbedre informationsudvekslingen.
Boks 1 Institutsikringsordninger
Arbejdet med institutsikringsordningerne begyndte i 2015, og der er gjort betydelige fremskridt[17]
I nogle medlemslande har spare- og andelskasser indført institutsikringsordninger. Ordningerne beskytter medlemsinstitutterne og sikrer bl.a. deres likviditet og solvens. I alt 50 pct. af det samlede antal kreditinstitutter i euroområdet er medlemmer af en institutsikringsordning. Det svarer til ca. 10 pct. af banksektorens samlede aktiver. Udviklingen af en fælles procedure til vurderingen af institutsikringsordninger begyndte i 2015 og blev afsluttet i 2016. Formålet var at etablere et ensartet tilsyn med institutsikringsordninger i hele euroområdet.
Vejledning om proceduren til anerkendelse af institutsikringsordninger i tilsynsøjemed
Vejledningen blev udarbejdet i sammenhæng med ECB's arbejde med valgmuligheder og skøn i EU-retten. Efter at have været i offentlig høring blev vejledningen færdiggjort og offentliggjort i juli 2016. Sigtet med vejledningen er at skabe sammenhæng, effektivitet og gennemsigtighed i den tilsynspolitik, der vil blive anvendt ved vurderingen af institutsikringsordninger. Dette er især vigtigt, fordi den officielle anerkendelse af en institutsikringsordning medfører, at nogle af tilsynskravene i kapitalkravsforordningen (CRR) behandles forskelligt; nemlig en risikovægt på 0 pct. for eksponeringer mod andre medlemmer af ordningen og afskaffelse af begrænsninger på store eksponeringer mod andre medlemmer af ordningen.
Koordinering af og samarbejde om beslutningstagning og løbende overvågning i "blandede" institutsikringsordninger
Både signifikante institutter og mindre signifikante institutter indgår normalt i institutsikringsordningerne ("blandede" institutsikringsordninger). Det er derfor meget vigtigt, at både ECB og de kompetente nationale myndigheder behandler institutsikringsordningerne ens. En ECB-retningslinje rettet mod de kompetente myndigheder i SSM (herunder ECB og de kompetente nationale myndigheder) blev derfor vedtaget og offentliggjort i november 2016. Retningslinjen fastsætter principperne for ECB's og de kompetente nationale myndigheders koordinering af tilsynsafgørelser i tilknytning til institutsikringsordninger og den løbende overvågning af institutsikringsordninger. Den sikrer, at de kompetente nationale myndigheder anvender samme kriterier, når de vurderer ansøgninger fra mindre signifikante institutter om at deltage i en institutsikringsordning. Desuden blev der i 2016 etableret overvågningsgrupper med deltagelse af medarbejdere i ECB og de kompetente nationale myndigheder, som har påbegyndt deres overvågningsaktiviteter. ECB's retningslinje påvirker ikke tidligere godkendelser af institutsikringsordninger. En revurdering kan dog komme på tale i tilfælde af omfattende strukturelle ændringer af en institutsikringsordning eller i tilfælde af eventuelle hændelser, som kan skabe tvivl om ordningens efterlevelse af relevante lovkrav.
Makroprudentielle opgaver
I 2016 drøftede ECB anvendelsen af makroprudentielle instrumenter i euroområdet med de nationale myndigheder.[18] For at sikre at mikro- og makroprudentielle redskaber supplerer hinanden effektivt, tjener Det Makroprudentielle Forum som diskussionsplatform for medlemmerne af Styrelsesrådet og Tilsynsrådet. Her samles mikro- og makroprudentielle synsvinkler fra hele SSM. I dette forum udveksler repræsentanter for det mikroprudentielle tilsyn og den makroprudentielle politik synspunkter og information. Denne udveksling indgår efterfølgende i den makroprudentielle proces, idet der udnyttes synergieffekter og ekspertise i tilsynsfunktionen til at identificere fælles holdninger, fx vedrørende tilsynsspørgsmål. I overensstemmelse med adskillelsesprincippet og integriteten i Styrelsesrådets og Direktionens beslutningstagning (artikel 12.1 i statutten) fører disse fælles drøftelser imidlertid ikke til en formel beslutningstagning.
I løbet af 2016 modtog ECB over 100 makroprudentielle meddelelser fra nationale myndigheder om deres politik. De fleste meddelelser vedrørte de kvartalsvise afgørelser om fastsættelsen af kontracykliske kapitalbuffere og afgørelser om identifikationen og kapitalbehandlingen af globale og andre systemisk vigtige kreditinstitutter. ECB og de nationale myndigheder fulgte BCBS' metode og identificerede otte globale systemisk vigtige institutter [19] med hovedsæde i Frankrig, Holland, Italien, Spanien og Tyskland. Disse blev opdelt i kategorier, som førte til indfasningsbuffersatser på mellem 0,75 pct. og 1,5 pct. i 2018. (Efter indfasningen er afsluttet i 2019 bliver de endelige buffersatser for disse banker på mellem 1,0 pct. og 2,0 pct.). De nationale myndigheder traf også beslutning om kapitalbuffersatser for 110 andre systemisk vigtige institutter i overensstemmelse med ECB's metode til at vurdere disse institutter og fastsætte deres buffere. ECB modtog endvidere meddelelser om implementeringen af den systemiske risikobuffer og minimumsgrænserne for risikovægte fra en række nationale myndigheder, samt meddelelser om gensidigheden af makroprudentielle foranstaltninger truffet i andre medlemslande. [20]
Endelig intensiverede ECB kommunikationen i 2016 med offentliggørelsen af den første makroprudentielle erklæring. Dette skete efter drøftelser i Det Makroprudentielle Forum.
Tilladelser, håndhævelse og sanktionssager
Selv om ECB kun varetager det direkte tilsyn med signifikante institutter, er ECB den kompetente myndighed for alle euroområdets kreditinstitutter, når det drejer sig om at udstede eller fratage licenser til at udøve bankvirksomhed og vurdere erhvervelsen af kvalificerede andele (under ét kendt som "fælles procedurer"). ECB er også ansvarlig for at vurdere medlemmer af ledelsen i signifikante kreditinstitutters egnethed og hæderlighed og for pasordningsprocedurer. Samlet set vedrører en betydelig del af det europæiske banktilsyns afgørelser tilladelsesprocesser.
ECB fik meddelelse om over 3.000 tilladelsesprocedurer i 2016, som primært vedrørte vurderinger af egnethed og hæderlighed. Der blev gjort en stor indsats for at gøre processerne mere enkle og proportionelle og for at udarbejde politiker på en række områder.
ECB opfyldte også sin pligt til at sikre effektive indberetningsordninger for overtrædelser af relevant EU-lovgivning. I 2016 modtog ECB 102 indberetninger af overtrædelser, hvoraf 73 lå inden for ECB's tilsynsopgaver. Disse indberetninger vedrørte primært ledelsesspørgsmål og beregningen af kapitalgrundlag og kapitalkrav.
Udvikling i antallet af signifikante institutter og fælles procedurer
Ændringer i antallet af institutter under ECB's direkte tilsyn
Den omfattende vurdering i 2016
Der skal gennemføres en omfattende vurdering i alle banker, som bliver eller sandsynligvis vil blive underlagt ECB's direkte tilsyn, på baggrund af de signifikanskriterier, der fremgår af artikel 6, stk. 4, i SSM-forordningen.
Udsnittet af banker, som bliver genstand for en omfattende vurdering, omfatter banker med en øget sandsynlighed for at blive signifikante ved begyndelsen af det efterfølgende kalenderår, uden at det berører resultatet af den fuldstændige signifikansvurdering, som kun kan afsluttes, når al relevant information (fx det reviderede regnskab ultimo det foregående år) er tilgængelig.
Fra marts til november 2016 gennemførte ECB en omfattende vurdering af følgende fire banker:
- Abanka d.d. (Slovenien)
- Akciju sabiedrība "Rietumu Banka" (Letland)
- Banca Mediolanum S.p.A. (Italien)
- Citibank Holdings Ireland Limited (Irland)
2016-udgaven af den omfattende vurdering svarede til de meget grundige vurderinger, der blev foretaget af i alt 130 banker i 2014 og 9 banker i 2015. Den bestod af en gennemgang af aktivkvaliteten og en stresstest.
Den anvendte metode til gennemgangen af aktivkvaliteten var den samme som i 2014 og 2015. Metoden var tilsynsbaseret snarere end regnskabsbaseret. Gennemgangen gav et øjebliksbillede af bankernes bogførte aktivværdier ultimo 2015 og fastslog, om der var behov for at styrke den enkelte banks kapitalgrundlag. Påvisningen af yderligere misligholdte eksponeringer og stigninger i specifikke og kollektive hensættelser udgjorde den væsentligste årsag til justeringer af aktivkvaliteten i CET1.
Til stresstesten anvendtes samme metode, som EBA anvendte til sin stresstest i 2016. Resultaterne af gennemgangen af aktivkvaliteten dannede udgangspunkt for stresstesten, hvor udviklingen i bankernes kapitalpositioner blev fremskrevet over tre år (2016-18) i et basisscenario og et negativt scenario.
De anvendte tærskelværdier til påvisning af kapitalbehov var fastholdt på samme niveau som i 2014 og 2015: CET1 på 8 pct. for gennemgangen af aktivkvaliteten og stresstestens basisscenario og CET1 på 5,5 pct. for stresstestens negative scenario. De maksimale kapitalbehov i de forskellige dele af testen var bestemmende for bankens samlede kapitalbehov. I tabel 3 findes en oversigt over resultaterne for tre af de deltagende banker, der gav deres samtykke til at offentliggøre dem.
Tabel 3
Den omfattende vurdering i 2016
1) CET1 pr. 31. december 2015, Citibank Holdings Ireland Limited dog undtaget. Her var referencedatoen 31. marts 2016.
2) Laveste CET1 over den treårsperiode, der er anvendt i stresstesten.
Ingen af de tre banker kom under de relevante tærskelværdier som følge af effekten af gennemgangen af aktivkvaliteten og stresstesten. De har derfor ikke et kapitalbehov som følge af den omfattende vurdering. Bankerne forventes dog at træffe foranstaltninger til at rette op på en række kvalitative konklusioner fra gennemgangen af aktivkvaliteten, som fx mangelfulde politikker og processer samt svagheder i datasystemer. Dette er i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der blev anvendt ved de tidligere omfattende vurderinger i 2014 og 2015.
Den årlige signifikansvurdering
I overensstemmelse med SSM-rammeforordningen undersøger ECB mindst en gang om året, om en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn opfylder et eller flere af de kriterier, i henhold til hvilke banker er klassificeret som signifikante ifølge artikel 6, stk. 4, i SSM-forordningen, fx samlede aktiver, grænseoverskridende aktiviteter.
Denne årlige vurdering finder sted parallelt med den omfattende vurdering. Den vedrører kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber og blandede finansielle holding selskaber, som er etableret i euroområdet, samt filialer af kreditinstitutter, der er etableret i andre EU-lande.
Efter vurderingen klassificeres bankerne enten som signifikante eller mindre signifikante. Signifikante banker og bankkoncerner er under ECB's direkte tilsyn. De kompetente nationale myndigheder fører tilsyn med de mindre signifikante institutter. Her har ECB dog en overvågningsrolle.
I løbet af 2016-gennemgangen, var ECB og de kompetente myndigheder i de deltagende medlemslande sammen om at vurdere, om i) enheder, der aktuelt klassificeres som signifikante, stadig opfylder de respektive kriterier, ii) om enheder, der aktuelt er klassificeret som mindre signifikante, for nylig har opfyldt kriterierne, og iii) om særlige omstændigheder, der blev identificeret det foregående år, fortsat er aktuelle.
Nye signifikante institutter
Efter den årlige vurdering i 2016, der blev gennemført medio november 2016, faldt antallet af signifikante institutter fra 129 til 127: Citibank Holdings Ireland Limited[21] blev for nylig kategoriseret som signifikant som følge af en væsentlig forøgelse af bankens størrelse og blev underlagt ECB's direkte tilsyn pr. 1. januar 2017. Samtidig ophørte WGZ Bank med at eksistere efter fusionen med DZ Bank, og to koncerners omstrukturering betød, at de ikke længere er klassificeret som signifikante (State Street bank Luxembourg S.C.A. og RFS Holdings B.V.).
Det skal bemærkes, at fortegnelsen over signifikante institutter opdateres løbende. Ved udgangen af 2016 var antallet af signifikante institutter faldet yderligere til 126. Den seneste version af fortegnelsen findes på ECB Banktilsyns websted.
Tabel 4
Signifikante og mindre signifikante institutter i SSM efter den årlige vurdering i 2016
Samlede aktiver pr. 30. december 2016, referencedato 31. december 2015 (eller senest tilgængelige); referencedato for koncernstrukturer bestående af mindre signifikante institutter er 15. november 2016.
Fælles procedurer (licenser og kvalificerede andele), vurderinger af egnethed og hæderlighed og pasordningsprocedurer
Antallet af procedurer var stort set stabilt
I 2016 gav de kompetente nationale myndigheder ECB Banktilsyn meddelelse om i alt 3.182 tilladelsesprocedurer, herunder 24 licensansøgninger, 42 inddragelser af licens, 178 licensbortfald [22], 142 erhvervelser af kvalificerede andele, 2.544 udnævnelser af ledere og medlemmer af tilsynsråd [23] og 252 pasordningsprocedurer.
I 2016 blev i alt ca. 2.686 tilladelsesprocedurer godkendt af Tilsynsrådet og Styrelsesrådet.[24] Desuden blev 214 tilladelsesprocedurer afsluttet, som ikke krævede en formel afgørelse fra ECB's side, herunder pasordningsprocedurer og procedurer vedrørende bortfald.
Når man ser bort fra licensbortfald, var antallet af fælles procedurer stort set stabilt i forhold til året før. En række beskedne afvigelser blev anset for at være inden for normale margener. Antallet af procedurer vedrørende egnethed og hæderlighed og licenser faldt, mens antallet af inddragelser steg en anelse. Antallet af procedurer vedrørende kvalificerede andele forblev stort set stabilt. Stigningen i antallet af procedurer vedrørende bortfald afspejler delvis indirekte virkninger (fx fusion af en koncern på over 100 koncernbundne banker til en enkelt enhed). Den er imidlertid også resultatet af forbedrede processer og en øget bevidsthed om, at det er nødvendigt at meddele ECB om disse procedurer.
Tabel 5
De fleste af de tilladelsesprocedurer, som ECB får meddelelse om, vedrører vurderinger af egnethed og hæderlighed[25]
Anm.: I tidligere årsrapporter for ECB's tilsynsvirksomhed vises en samlet opgørelse af inddragelses- og bortfaldsprocedurer. Da antallet af bortfaldsprocedurer er steget, opgøres procedurerne nu særskilt.
Antallet af pasordningsprocedurer faldt som følge af den forbedrede meddelelsesproces
For så vidt angår pasordningsprocedurerne, skyldes det markante fald primært resultatet af den forbedrede meddelelsesproces. De kompetente nationale myndigheder kan nu i samme procedure meddele om, at den samme enhed under tilsyn har flere pas eller tjenesteydelser. Uden denne forbedring ville det samlede antal pasordningsprocedurer have været på samme niveau som sidste år.
Udviklingen i de fælles procedurer
Med hensyn til licensudstedelse er der flere forretningsmodeller, som integrerer traditionelle bankydelser med mobile enheder
De fleste licensudstedelsesprocedurer vedrørte eksisterende institutter, som enten blev nødt til at foretage en omstrukturering (fx en fusion eller opspaltning af banker/bankkoncerner, hvorefter den nye enhed blev nødt til at ansøge om en licens) eller til at udvide deres licens som følge af forslagene til ændring af de aktiviteter, som de udøver. Blandt de helt nye banker, som blev tildelt en licens, var der en stigning i forretningsmodeller, som integrerer traditionelle bankydelser med mobile enheder. Denne tendens afspejler, at banksektoren har større fokus på teknologisk innovation. Eksempler på sådanne fintech-forretningsmodeller var indførelsen af et onlinebankprodukt, som henvendte sig til teknologileverandører, der ønskede at tilbyde produkter med integrerede bankydelser og insourcing af bankydelser via mobile løsninger.
Inddragelses- og bortfaldsprocedurer skyldes for en stor dels vedkommende kreditinstitutter, der frivilligt afslutter deres bankaktiviteter eller banker, som fusionerer eller gennemgår en omstrukturering. Et begrænset, men relevant, antal inddragelsesprocedurer blev dog udløst af en (ufrivillig) likvidation eller afvikling af de berørte institutter (der alle var mindre signifikante institutter).
Procedurerne vedrørende kvalificerede andele vedrørte for størstedelens vedkommende, ligesom det var tilfældet i 2015, kun interne omstruktureringer (fx koncerninterne konsolideringer), der ofte skyldtes udgiftsbesparende politikker. Andre af disse procedurer vedrørte kapitalfonde og statsejede fondes investeringer i banker, som involverede særlige aspekter i tilknytning til komplekse selskabsstrukturer, mulige korte investeringshorisonter eller anvendelsen af gearet finansiering (specifikke erhververe[26]).
Udviklingen i vurderingerne af egnethed og hæderlighed
Overordnet set er der tre typer af procedurer for egnethed og hæderlighed, som afhænger af den rolle, som det udpegede medlem spiller: ledende medlemmer af ledelsesorganet, menige medlemmer af ledelsesorganet og personer med nøglefunktioner.[27] Omkring to tredjedele af disse procedurer vedrører menige medlemmer. Den resterende tredjedel vedrører medlemmer af ledelsesorganet. Antallet af vurderinger af personer i nøglefunktioner er meget lavt[28].
Mange af vurderingerne førte til en grundigere analyse. Omkring en femtedel af alle tilfælde gav anledning til bekymring, der som oftest vedrørte erfaring og afsættelse af tilstrækkelig tid. I mange af disse tilfælde pålagde ECB betingelser, forpligtelser eller fremkom med anbefalinger til, hvordan specifikke problemer skulle imødegås, fx ved at gøre afgørelsen afhængig af yderligere uddannelse eller at opgive en opgave uden for banken på grund af problemer med en interessekonflikt eller afsættelse af tilstrækkelig tid.
I 2016 blev vurderingerne af egnethed og hæderlighed gjort mere effektive
I 2016 gennemførtes foranstaltninger til at forkorte den gennemsnitlige behandlingstid for vurderinger af egnethed og hæderlighed med betydelig succes. Efterslæbet på dette område blev reduceret betydeligt, således at ca. 98 pct. af alle vurderinger af egnethed og hæderlighed blev vedtaget inden for de frister, der gælder i den nationale lovgivning.
Ændringer i tilladelsesprocesserne
I 2016 blev der gjort en ekstra indsats for at fremskynde behandlingsprocessen for både at kunne klare den store indstrømning af tilladelsesprocedurer og nedbringe antallet af udestående igangværende procedurer. På baggrund af de erfaringer, der blev gjort i 2015, blev de interne arbejdsprocesser forbedret, og samarbejdet mellem de kompetente nationale myndigheder og ECB tog fart.
I 2. halvår 2016 blev der tilføjet en tilladelsesmodul til IMAS[29]. Systemet giver en bedre og mere automatiseret arbejdsgang for ECB og de kompetente nationale myndigheder og er et vigtigt skridt i retning af det endelige mål, en fuldautomatisk behandling af procedurerne.
Udvikling af politiske strategier
Sammen med de kompetente nationale myndigheder arbejder ECB på at harmonisere tilladelsesprocedurerne
På trods af den opnåede harmonisering via CRD IV og EBA's retningslinjer og reguleringsmæssige standarder, er der stadig stor forskel i de forskellige medlemslande på de gældende bestemmelser, som implementerer CRD IV i den nationale lovgivning, og tilsynspraksis i forbindelse med tilladelsesprocedurer. ECB Banktilsyn har på denne baggrund fortsat arbejdet på at opnå en harmonisering ved at udvikle politiske strategier i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder og relevante forretningsområder i ECB med henblik på at nå frem til en fælles tilsynspraksis for tilladelsesprocedurer.
Ud over de politiske strategier, der allerede blev vedtaget i 2015 (fx vedrørende omdømme, afsættelse af tilstrækkelig tid og kollektiv egnethed), er der udarbejdet yderligere strategier vedrørende anvendelsen af interview som værktøj til indsamling af information, når der foretages vurderinger af egnethed og hæderlighed, herunder den anbefalede praksis for at gennemføre interview. Interview, som vedrører egnethed og hæderlighed, bliver som hovedregel obligatoriske for nyudpegede i stillinger som administrerende direktør og formand i signifikante selvstændige banker og de største banker i koncerner, når ECB Banktilsyn har offentliggjort sin vejledning i vurdering af egnethed og hæderlighed [30]. Der blev også udarbejdet politiske strategier for i) vurderinger af kandidaternes erfaring, ii) en ensartet anvendelse af betingede godkendelser og iii) revurderinger. Proceduren ved vurdering af yderligere bestyrelsesposter og kombinationen af stillingerne som formand/administrerende direktør var også omfattet.
De politiske strategier, der er udviklet for kvalificerede andele, sætter fokus på vurderingen af "specifikke erhververe" samt rækkevidden, procedurer for og formatet af de afgørelser, som ECB vedtager. Udarbejdelsen af praksis for vurderingen af kriterier for kvalificerede andele er langt fremme og forventes at blive tilendebragt i 2017.
ECB Banktilsyn har investeret kraftigt i uddannelse af personalet og kommunikationen med banksektoren og den bredere offentlighed for at understøtte den effektive gennemførelse af disse politiske strategier.
Hvad angår licensudstedelse, er arbejdet på at udvikle politiske strategier i forbindelse med rækkevidde, vurdering af licenskriterier og proceduremæssige spørgsmål i forbindelse med udstedelsen af licenser gået i gang. Et andet projekt er blevet iværksat for at udvikle en fælles europæisk banktilsynspolitik for udstedelsen af banklicenser til fintech-virksomheder.
Indberetning af overtrædelser og sager vedrørende håndhævelse og sanktioner
Håndhævelse og sanktioner
I henhold til SSM-forordningen og SSM-rammeforordningen afhænger fordelingen af håndhævelses- og sanktionsbeføjelser mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder af den formodede overtrædelse, den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, og den foranstaltning, som skal vedtages. (se Årsrapport om ECB's tilsynsvirksomhed, 2014).
Antallet af sanktionssager indledt af ECB steg betydeligt i 2016
I det europæiske banktilsyns indledende fase var fokus primært at opnå viden om enhedernes tilsynsmæssige forhold (af de blot fire sager, der blev indledt i 2015, blev to også afsluttet i 2015). I løbet af 2016 indledte ECB 41 sanktionssager og én håndhævelsesprocedure i forbindelse med formodede overtrædelser begået af 36 signifikante enheder.
Hvis to igangværende sager, der allerede var i gang ved udgangen af 2015, også regnes med, behandlede ECB 44 sager i 2016, Heraf vedrørte 42 sanktioner, og to handlede om håndhævelsesforanstaltninger (se tabel 6).
Tabel 6
ECB's håndhævelser og sanktioner i 2016
Selv om 30 ud af de 42 sanktionssager, der blev behandlet i 2016, vedrører formodede overtrædelser af direkte gældende EU-lov (herunder ECB's afgørelser og forordninger). Sagerne vedrører 26 signifikante enheder under tilsyn og områder som kapitalgrundlag, rapportering, offentliggørelse, likviditet og store eksponeringer. To af sagerne blev afsluttet i løbet af 2016, hvilket primært skyldtes, at retsgrundlaget for at pålægge sanktioner i de pågældende sager manglede. Undersøgelsen af de øvrige formodede overtrædelser er i gang.
De resterende 12 af de 42 sanktionssager knytter sig til formodede overtrædelser af national lov, der gennemfører bestemmelser i CRD IV, og vedrører signifikante enheder under tilsyn eller fysiske personer. Disse sager vedrører formodede overtrædelser i relation til ledelse, herunder interne kontrolmekanismer, ledelsesorganets funktion og aflønning. Tre af sagerne blev afsluttet i 2016, fordi de formodede overtrædelser ikke var væsentlige. I løbet af 2016 stilede ECB også tre anmodninger til kompetente nationale myndigheder, hvori de blev bedt om at indlede sanktionssager inden for deres nationale kompetenceområde.
Det smidige samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder er et centralt element i udøvelsen af ECB's håndhævelses- og sanktionsbeføjelser
De to håndhævelsessager, der blev behandlet i 2016, vedrørte en formodet overtrædelse af nationale aflønningsregler og manglende overholdelse af en tilsynsafgørelse fra ECB. En af sagerne blev afsluttet i 2016 som følge af manglende retsgrundlag for at pålægge effektive håndhævelsesforanstaltninger i den pågældende sag, mens den anden er i gang.
I figur 5 ses en samlet oversigt over formodede overtrædelser (fordelt på overtrædelsesområde), der er omfattet af en håndhævelses- eller sanktionssag, og som er behandlet af ECB i 2016.
Figur 5
Håndhævelses- og sanktionssager vedrører oftest kapitalgrundlags- og kapitalkrav
Hvis ECB har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmodes den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på undersøgelse og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national lov. I 2016 blev en enkelt anmodning stilet til den relevante kompetente nationale myndighed og fire andre forhold var ved at blive undersøgt ultimo 2016.
Erfaring med indberetning af overtrædelser i henhold til SSM‑forordningens artikel 23
Det er ECB's pligt at sikre, at der etableres effektive mekanismer, således at alle har mulighed for at indberette overtrædelser af relevant EU-lovgivning (en proces, der ofte omtales som "whistleblowing"). ECB oprettede derfor en mekanisme til indberetning af overtrædelser, som omfatter en webbaseret platform, der er tilgængelig via ECB Banktilsyns websted.
I 2016 modtog ECB 100 indberetninger af overtrædelser, hvilket svarer til en stigning på 27 pct. i forhold til året før. Af disse vedrørte 70 formodede overtrædelser af relevant EU-lovgivning, og heraf blev 68 anset for at falde ind under ECB's kompetenceområder (to indberetninger om overtrædelser faldt ind under de kompetente nationale myndigheders kompetenceområder). Resten vedrørte hovedsagelig nationale spørgsmål, som ingen relation har til tilsynskrav og derfor ikke falder ind under mekanismens anvendelsesområde (fx forbrugerbeskyttelse).
Blandt de mest almindelige formodede overtrædelser var ledelsesspørgsmål (76 pct.) og ukorrekt beregning af kapitalgrundlag og kapitalkrav (18 pct.). En samlet oversigt er vist i figur 6. De ledelsesrelaterede spørgsmål vedrørte hovedsagelig risikostyring og interne kontroller, ledelsesorganets funktion og kravene til egnethed og hæderlighed[31].
Figur 6
Formodede overtrædelser, som indberettes via mekanismen til indberetning af overtrædelser, vedrører hovedsagelig ledelsesspørgsmål
Undersøgelsen af indberettede overtrædelser har siden november 2014 fortrinsvis taget form af:
- inspektioner på stedet (37 pct. af tilfældene)
- anmodninger om en intern undersøgelse/revision eller dokumenter/forklaringer stilet til enheden under tilsyn (31 pct. af tilfældene)
- intern vurdering med eksisterende dokumentation (32 pct. af tilfældene).
Nogle af indberetningerne har ført til eller kan bidrage til, at der indledes en sanktionssag
Fem indberetninger har ført til, eller kan bidrage til, at der indledes en sanktionssag mod tre enheder under tilsyn.
SSM's rolle i den europæiske og globale tilsynsstruktur
Europæisk og internationalt samarbejde er et af de områder, som ECB Banktilsyn prioriterer højest. Derfor har ECB allerede forhandlet og er indgået vigtige aftalememoranda med en række andre institutioner, fx Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). Arbejdet på kommende aftalememoranda med tilsynsmyndigheder, nationale markedstilsynsmyndigheder og tilsynsmyndigheder i EU-lande uden for euroområdet er i gang. Det europæiske banktilsyn bidrager også til arbejdet i tilsynskollegierne, der spiller en vigtig rolle for banker under tilsyn med tilstedeværelse i lande uden for euroområdet.
I 2016 ydede det europæiske banktilsyn endnu et bidrag til EU's regelsæt for genopretning og afvikling. ECB vurderede de genopretningsplaner, som bankerne havde udarbejdet, lige som SRB hørte ECB, hvad angår afviklingsplaner. ECB var også aktiv i europæiske og internationale fora, der er ved at udarbejde politikker i relation til kriseledelse.
For så vidt angår de globale regler for banksektoren var ECB involveret i Baselkomiteen for Banktilsyns arbejde og deltog i mere end 30 af komiteens grupper, undergrupper og taskforcer. ECB Banktilsyn deltog også i EBA's arbejde og fik ret til at deltage i plenarmøder i Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB).
Europæisk og internationalt samarbejde
Samarbejde med andre nationale/EU-tilsynsmyndigheder
I 2016 indledte ECB forhandlinger af i alt 24 samarbejdsaftaler med banktilsynsmyndigheder i EU-lande uden for euroområdet, tredjelande og tilsyn med markederne i EU. Der er indgået fire sådanne aftalememoranda.
Samarbejde inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
ECB har indgående drøftelser med tilsynsmyndighederne i EU-landene.
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i SSM-forordningen arbejder ECB på at indgå egne aftalememoranda med ni kompetente nationale myndigheder i EU-lande uden for euroområdet. Da samarbejde og informationsudveksling mellem kompetente myndigheder i EU allerede finder sted inden for rammerne af CRD IV, indeholder disse aftalememoranda med europæiske kompetente nationale myndigheder nærmere detaljer om samarbejdet.
I december 2016 indgik ECB et aftalememorandum med tilsynsmyndighederne i Danmark, Finland, Norge og Sverige, og for så vidt angår tilsynet med filialer, der betragtes som signifikante i henhold til CRD IV. Samarbejdsaftalerne omhandler anliggender i tilknytning til det løbende tilsyn, som fx deltagelse i tilsynskollegier, informationsudveksling og inspektioner på stedet.[32]
ECB forhandler også med nationale markedstilsynsmyndigheder i EU om at indgå et aftalememorandum baseret på den model, som ECB tidligere har udarbejdet i samarbejde med ESMA. Et sådant aftalememorandum er allerede indgået med én myndighed. Forhandlinger er i gang med to andre nationale markedstilsynsmyndigheder.
ECB har også indgået aftalememoranda med både EBA og ESMA.
Samarbejde med tredjelande
Med tidens løb vil aftalememoranda mellem kompetente nationale myndigheder og tredjelande blive erstattet af aftalememoranda mellem ECB og tredjelande
Hvor det har været muligt, har ECB tilsluttet sig eksisterende aftalememoranda, som kompetente nationale myndigheder har indgået med tilsynsmyndigheder fra tredjelande, inden SSM blev etableret, for at lette det løbende tilsyn. Disse aftalememoranda vil med tiden blive erstattet af aftalememoranda, som ECB selv indgår med myndighederne i tredjelande.
Diagram 6
De aftalememoranda, som ECB forhandler om, dækker fire tilsynsområder
I 2016 indledte ECB forhandlinger om indgåelse af aftalememoranda med ti tredjelandes tilsynsmyndigheder. Målsætningen er at fremme udførelsen af de respektive tilsynsopgaver. Derfor er det hensigten, at disse aftalememoranda skal dække bl.a. informationsudveksling, samarbejde under det løbende tilsyn samt, i nødstilfælde, inspektioner på stedet og undersøgelser af interne modeller.
I 2016 og begyndelsen af 2017 indgik ECB aftalememoranda med to tredjelandes tilsynsmyndigheder. Det ene af disse var om tilsyn med kreditinstitutter, og det andet var om informationsudveksling om systemisk vigtige institutter.
Tilsynskollegier
Tilsynskollegier er vigtige for koordineringen af tilsynet med grænseoverskridende bankkoncerner
Tilsynskollegier er permanente, men fleksible koordineringsenheder, som bringer de kompetente myndigheder, der er involveret i tilsynet med grænseoverskridende bankkoncerner, sammen. Kollegierne spiller en vigtig rolle for SSM-banker med tilstedeværelse i lande uden for euroområdet.
I 2016 styrkede ECB kollegierne i deres arbejde for, i overensstemmelse med CRD IV, at gøre de europæiske rammer for udveksling af oplysninger, den fælles risikovurdering og de fælles afgørelser om kapital- og likviditetskrav mere effektive.
I sin egenskab af konsoliderende tilsynsmyndighed er ECB Banktilsyn ansvarlig for 29 EU-kollegiers opbygning og virkemåde. Kollegierne består af de relevante EU-medlemmer, EBA og – som observatører – de myndigheder, som fører tilsyn med de væsentlige dattervirksomheder og filialer, som den enkelte bankkoncern har i tredjelande. Disse omfatter de mest relevante tilsynsmyndigheder på de globale markeder for bankvirksomhed og de globale finansielle markeder.
For hvert enkelt signifikant institut, som ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed for, har de fælles tilsynsteam etableret relevante processer og procedurer til at sikre, at det enkelte kollegium fungerer efter hensigten.[33]
ECB Banktilsyn har i sin egenskab af værtstilsynsmyndighed for signifikante institutter i euroområdet, som har hovedsæde i ikke-deltagende EU-lande (syv bankkoncerner) bidraget aktivt til kollegierne for de grænseoverskridende bankkoncerner gennem en passende repræsentation af de fælles tilsynsteam.
For så vidt angår andre internationalt aktive signifikante institutter i euroområdet, fungerede ECB Banktilsyn i 2016 som konsoliderende tilsynsmyndighed for fire bankkoncerner med hovedsæde i deltagende medlemslande, som kun har væsentlige grænseoverskridende aktiviteter uden for EU. Samtidig bidrog ECB Banktilsyn som værtstilsynsmyndighed for kollegier for fem grænseoverskridende bankkoncerner med hovedsæde i tredjelande og med datterselskaber, der er signifikante institutter i euroområdet.
Aktuel status for tæt samarbejde
EU-lande, der ikke har euroen som valuta, kan deltage i SSM inden for en ordning om tæt samarbejde. De vigtigste betingelser for dette samarbejde findes i SSM-forordningens artikel 7, og procedurerne findes i afgørelse ECB/2014/5. ECB modtog ingen formelle anmodninger om tæt samarbejde i 2016.
Involvering i EU's regelsæt for genopretning og afvikling
EU's regelsæt for genopretning og afvikling udgør et vigtigt anker, når det drejer sig om at fremme stabiliteten i EU's banksektor. ECB Banktilsyn spiller en vigtig rolle i denne forbindelse, som blev større i 2016. Dette skyldtes delvis, at Den Fælles Afviklingsmekanisme blev yderligere operationel.
ECB Banktilsyns engagement i opgaver vedrørende EU's regelsæt for genopretning og afvikling vokser
Vurdering af genopretningsplaner er en vigtig del af ECB's Banktilsyns arbejde med at øge signifikante institutters modstandskraft i perioder med øget stress. 2015-cyklen for fremlæggelse af genopretningsplaner, for hvilken der blev gennemført en vurdering i 2016, var en overgangsfase. Da institutterne fremlagde genopretningsplanerne for ECB, var direktivet om genopretning og afvikling af banker ( Bank Recovery and Resolution Directive, BRRD) endnu ikke implementeret i alle medlemslande, og visse af de relevante forordninger om udarbejdelse af genopretningsplaner var endnu ikke gennemført. ECB Banktilsyns mål var at modtage de første genopretningsplaner for alle institutter og sikre, at disse planer hurtigt ville være i stand til at opfylde mindstekravene i BRRD og Kommissionens relevante delegerede forordninger. Hvis planerne havde betydelige mangler, skulle bankerne rette op på dem inden næste fremlæggelse af planen.
Med udgangspunkt i disse vurderinger gennemførte ECB en benchmarking, som viste, at der på væsentlige områder kunne gøres forbedringer med hensyn til bl.a. dataenes fuldstændighed og kvalitet, genopretningsmodellernes troværdighed, scenariernes alvor og kalibreringen af genopretningsindikatorer. Dette indgik i de feedbackbreve, som blev sendt til bankerne efter vurderingen. Genopretningsplanerne for 2016 blev fremlagt i september og december 2016, og de er i øjeblikket ved at blive vurderet. Det vil sikre, at bankerne har troværdige genopretningsmodeller, som de kan implementere for at øge deres modstandsdygtighed i perioder med stress.
ECB Banktilsyn samarbejder regelmæssigt med Den Fælles Afviklingsinstans (SRB) om spørgsmål vedrørende afviklingsplanlægning
I 2016 gennemførte SRB og ECB det bilaterale aftalememorandum om opstilling af regler for samarbejde og udveksling af information, som blev indgået i slutningen af 2015. Mere generelt delte ECB genopretningsplaner og andre oplysninger og data med SRB som bestemt i aftalememorandummet.
SRB hørte i 2016 ECB Banktilsyn om udkastet til afviklingsplaner for en række signifikante institutter. ECB foretog sin vurdering og sendte feedback til SRB. Frugtbare drøftelser og en værdifuld udveksling af informationer mellem ECB og SRB fandt også sted i forbindelse med SRB's arbejde med at fastsætte minimumskrav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (MREL).
En repræsentant for ECB deltog i SRB's møder, og SRB's formand blev inviteret til flere af Tilsynsrådets møder, hvilket fremmede en dialog på højt plan mellem de to organer. Konstruktiv deltagelse af medarbejdere i ECB og SRB i disses respektive udvalgsstrukturer forbedrede også samarbejdet på teknisk plan, sideløbende med samspillet mellem de fælles tilsynsteam og de interne afviklingsgrupper, hvad angår individuelle banker. Ved årets udgang foretog ECB en teknisk ændring af sine systemer, hvilket gav SRB's medarbejdere og medlemmer mulighed for at få direkte adgang til IT-systemet for tilsynsinformation og de data, der opbevares på tilsynsplatformen, i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalememorandummet. Det erstattede den tidligere praksis med manuel udveksling af information. Informationsudvekslingen er dermed blevet mere effektiv, og bankernes indberetningsbyrde holdes på et minimum.
ECB Banktilsyn bidrog til flere lovgivningsmæssige tiltag
I 2016 bidrog ECB Banktilsyn til europæiske og internationale fora, der udarbejder politikker for kriseledelse. For eksempel kom ECB Banktilsyn med input til Europa-Kommissionens lovforslag, som blev offentliggjort i november 2016, om bl.a. en ændring af rammen for MREL og kreditorernes rangorden i BRRD. Derudover deltog ECB i EBA's og FSB's udvalg med ansvar for udvikling af lovgivningsmæssige standarder for kriseforebyggelse og krisestyring.
Endvidere deltog ECB i 4. kvartal af 2016 i et tiltag med udgangspunkt i internationale myndigheders igangværende arbejde, som involverede ledere af relevante myndigheder i Storbritannien og USA samt inden for bankunionen, med henblik på at forbedre samarbejdet mellem landene i tilfælde af, at en stor grænseoverskridende bank går konkurs.
EBA's Review Panel
ECB Banktilsyn deltog aktivt i EBA's Review Panel, som er ansvarligt for at foretage peerevalueringer med det formål at sikre konsekvens i tilsynsresultaterne.
I 2016 gennemførte EBA's Review Panel en peerevaluering af de gennemførelsesmæssige tekniske standarder for de tilsynsmæssige indberetningskrav (Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 af 16. april 2014).
Formålet med peerevalueringen var at vurdere de kompetente myndigheders tilsynspraksis med hensyn til institutternes tilsynsmæssige rapporteringsforpligtelser. Evalueringen så på de indførte processer, fx procedurerne for og IT-redskaberne til at indsamle data, sikre datakvaliteten, ajourføre rapporteringsrammen samt brugen af EBA's Q&A-værktøj. Desuden så den også på spørgsmål vedrørende ledelse.
Peerevalueringen konkluderede, at ECB har indført komplette processer på alle de evaluerede områder.
IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor
IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor er omfattende og dybdegående vurderinger af et lands finansielle sektor. De omfatter i) identificering af de største svagheder og vurdering af den finansielle sektors modstandskraft, ii) vurdering af rammerne for et lands politik, for så vidt angår finansiel stabilitet, samt dets tilsynsmæssige rammer og praksis og iii) evaluering af finansielle sikkerhedsnet og det finansielle systems evne til at styre og løse en finansiel krise.[34]
ECB er meget engageret i IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor i eurolandene
IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor gennemføres på landeplan, og det er derfor de nationale myndigheder, som står for dem. ECB er dog sammen med de respektive nationale myndigheder dybt engageret i disse overvågninger i eurolandene på grund af sit ansvar inden for mikroprudentielt banktilsyn og makroprudentiel politik.
I 2016 gennemførte IMF vurderinger i Finland, Holland, Irland og Tyskland og igangsatte vurderinger i Luxembourg og Spanien, som vil blive afsluttet i løbet af 2017. Vurderinger i Belgien, Frankrig og Italien forventes at blive iværksat senere på året og afsluttet i 2018.
På grund af karakteren af IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor vil de fleste resultater og henstillinger fortsat blive stilet til de respektive nationale myndigheder. Som følge af den nye banktilsynsstruktur i euroområdet kan de anbefalinger, der vedrører SSM's funktionsmåde, dog stiles til ECB, hvor det er juridisk hensigtsmæssigt. For at sikre, at IMF's overvågning og rådgivning fremover fortsat er effektiv og relevant, må den fuldt ud afspejle de politiske rammer og de respektive kompetencer i de enkelte medlemslande, i euroområdet og på EU-plan.
ECB Banktilsyns bidrag til udarbejdelsen af regulering på europæisk og internationalt plan
Bidrag til Baselprocessen
I januar 2016 vedtog Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer, som er tilsynsorganet under Baselkomiteen for Banktilsyn (BCBS), den gennemgribende evaluering af standarden for markedsrisiko. Derudover opstillede den et arbejdsprogram for BCBS for 2016, der fastsatte, at BCBS skulle afslutte sit arbejde med at mindske store variationer i risikovægtede aktiver ved at revidere rammerne for risikovægtede aktiver samt kalibreringen af gearingsgraden som led i processen med at færdiggøre Basel III-pakken. ECB Banktilsyn har været aktivt involveret i det politiske arbejde og de kvantitative vurderinger vedrørende begge dele.
Basel III-reformerne er endnu ikke afsluttet
I januar 2017 udtrykte Gruppen af Centralbankchefer og Finanstilsynschefer tilfredshed med BCBS' fremskridt i retning af at afslutte lovreformerne efter krisen. Den bemærkede dog, at der var brug for mere tid til at afslutte reformforslagene, inden den kunne evaluere dem. Arbejdet forventes at blive afsluttet i den nærmeste fremtid.
Mere generelt deltager ECB Banktilsyn i over 30 af BCBS' grupper, undergrupper og taskforcer. Ud over den reviderede ramme for markedsrisiko blev følgende reformer vedtaget i 2016: behandling af IRRBB, ændringer af rammerne for securitisering og en standard for den reguleringsmæssige kapitalbehandling af bankers investeringer i den samlede kapacitet til at absorbere tab (total loss-absorbing capacity eller TLAC). BCBS iværksatte også offentlige høringer om den reguleringsmæssige behandling af regnskabsmæssige hensættelser og om offentliggørelseskrav under søjle 3.
Bidrag til EBA's arbejde
På EU-niveau fortsatte ECB Banktilsyn med at arbejde sammen med EBA om at nå den fælles målsætning om at harmonisere tilsynsreglerne for finansielle institutioner, hvilket er afgørende for at sikre et konsekvent tilsyn i hele den europæiske banksektor.
I 2016 deltog repræsentanter for ECB Banktilsyn i over 35 EBA-understrukturer (stående udvalg og undergrupper) samt i den vigtigste komite, EBA's tilsynsråd, hvor ECB Banktilsyn deltager som medlem uden stemmeret.
ECB Banktilsyn bidrager aktivt til alle de arbejdsgrupper, det deltager i. Hvad angår søjle 2, arbejdede ECB Banktilsyn i 2016 for eksempel tæt sammen med EBA om at udvikle og gennemføre tiltag til at forbedre den tilsynsmæssige konvergens i tilsynskontrol- og evalueringsprocessen (SREP) og foranstaltninger under søjle 2. ECB Banktilsyn deltog især aktivt i udviklingen af retningslinjer for SREP (EBA's retningslinjer 2014/13) og for renterisici i bankbogen (EBA's retningslinjer 2015/08 for IRRBB), i EBA's udtalelse om samspillet mellem søjle 1-krav, søjle 2-krav og kombinerede bufferkrav og restriktioner på udlodninger offentliggjort den 16. december 2015 samt i udviklingen af en fælles EU-tilgang til vejledning om søjle 2-kapital. Derudover samarbejdede ECB Banktilsyn med EBA om udarbejdelsen af EBA's årsrapport om tilsynsmæssig konvergens.
ECB Banktilsyn arbejdede også tæt sammen med EBA i udviklingen af de reguleringsmæssige produkter, der er defineret som en del af gennemgangen af den interne ratingbaserede metode (Internal Ratings-Based Approach, IRB-metoden) [35]. ECB har delt formandskab for EBA's taskforce for modelvalidering, som skal hjælpe EBA med at gennemføre sine reguleringsmæssige beføjelser forbundet med kreditrisiko med særlig vægt på IRB-relaterede opgaver.
I den forbindelse arbejdede ECB sammen med EBA og mange andre kompetente nationale myndigheder om udviklingen af en række reguleringsmæssige produkter, som er blevet planlagt som følge af EBA's arbejde med at udpege de væsentligste grunde til variationer i gennemførelsen af IRB-modeller. Disse reguleringsmæssige produkter har form af reguleringsmæssige tekniske standarder og retningslinjer og indføres løbende over de næste par år.
Hvad angår gearingsgraden, var ECB Banktilsyn meget engageret i EBA's udarbejdelse af rapporten med anbefalinger om kalibreringen af gearingsgraden til institutter i EU (offentliggjort i august 2016).[36] ECB Banktilsyn hjalp især EBA ved at koordinere de underliggende kvantitative analyser. Rapporten blev udarbejdet i henhold til CRR og er et vigtigt grundlag for Europa-Kommissionens indførelse af gearingsgraden i minimumskravene under søjle 1.
Gennemførelse af valgmuligheder og nationale skøn i CRR/CRD IV
I 2015 indledte ECB et projekt, der har til formål at harmonisere valgmuligheder og nationale skøn i CRR, CRD IV og Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61[37], som giver tilsynsmyndigheder eller nationale lovgivende myndigheder visse skønsbeføjelser men hensyn til gennemførelsen af den relevante EU-lovgivning.
I 2016 afsluttede ECB Banktilsyn sit projekt vedrørende valgmuligheder og skøn for signifikante institutter
I 2016 afsluttede ECB projektet vedrørende valgmuligheder og nationale skøn efter at have afholdt to offentlige høringer. [38] ECB vedtog herefter en forordning og en vejledning for at harmonisere anvendelsen af alle valmuligheder og nationale skøn, som ligger inden for ECB's direkte kompetence. [39] Gennemførelsen af disse retsakter giver mulighed for en homogen anvendelse af over 130 tilsynsmæssige valgmuligheder og skøn inden for tilsynsrammerne og bidrager i høj grad til at mindske de lovgivningsmæssige forskelle i euroområdet. Signifikante banker kan drive virksomhed i de deltagende medlemslande i henhold til ensartede regler og konsekvente kriterier, som fungerer som rettesnor for tilsynsmæssige vurderinger.
I 2016 udvidede ECB Banktilsyn sit projekt vedrørende valgmuligheder og skøn til også at omfatte mindre signifikante institutter
ECB har i meget tæt samarbejde med de kompetente nationale myndigheder udvidet projektet vedrørende valgmuligheder og skøn til at omfatte tilsynet med mindre signifikante institutter. Hensigten er at sikre lige vilkår for alle og en konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder i hele euroområdet, samtidig med at proportionalitetsprincippet overholdes fuldt ud. Et udkast til retningslinje og en henstilling til de kompetente nationale myndigheder blev sendt i offentlig høring mellem den 3. november 2016 og den 5. januar 2017. Under hensyntagen til resultatet af den offentlige høring forventes de to retsakter at blive vedtaget sidst på foråret 2017.
På trods af ECB Banktilsyns store harmoniseringsindsats er der fortsat forskel på lovgivningen på tværs af de nationale grænser. Det skyldes, at dele af lovgivningen har form af EU-direktiver, som først skal gennemføres i den nationale lovgivning. Det giver mulighed for forskelle i den nationale gennemførelse, hvilket i visse tilfælde fører til en fragmenteret lovgivningsmæssig ramme. Det gør det europæiske banktilsyn mindre effektivt og dyrere. Der er derfor behov for, at beslutningstagerne tager lovgivningsmæssige skridt til at mindske forskelle i lovgivningen, som i et tilsynsperspektiv anses for at være uberettigede. Det omfatter de valgmuligheder og nationale skøn, som kun lovgiverne har kontrol over.
Bidrag til FSB's arbejde
I 2016 bidrog ECB Banktilsyn fortsat til Rådet for Finansiel Stabilitets (FSB) arbejde, særligt inden for områderne krisestyring (gennem FSB's Resolution Steering Group), men også inden for ledelse, risiko for forseelser og kompensationsspørgsmål (gennem de relevante FSB-undergrupper).
ECB Banktilsyn deltager i FSB's plenarmøder
På plenarmødet i Chengdu den 21. juli 2016 besluttede FSB [40] at ændre sine proceduremæssige ordninger for at give en repræsentant fra ECB Banktilsyn mulighed for at deltage i FSB's plenarmøder. Tilsynsrådets næstformand er således blevet ECB Banktilsyns repræsentant i FSB på beslutningsniveau.
I lyset af de ændringer af dagsordenen, der kan forventes under Tysklands kommende formandskab for G20, vil ECB Banktilsyn arbejde på at øge sit bidrag til FSB's arbejde. Fokus vil blive flyttet fra afslutningen af uafsluttede finansielle reformer i perioden efter finanskrisen til en fuld, rettidig og konsekvent gennemførelse af dem.
Organisatorisk opbygning af ECB Banktilsyn
I 2016 traf Tilsynsrådet og Styrelsesrådet omkring 1.800 afgørelser efter ikke-indsigelsesproceduren. Ligesom i det foregående år vedrørte de fleste af disse afgørelser vurderinger af bankdirektørers egnethed og hæderlighed. På grund af det høje antal afgørelser har ECB taget skridt til at strømline beslutningsprocessen yderligere. Først og fremmest er der udarbejdet en ramme for vedtagelse af visse typer tilsynsafgørelser efter uddelegering.
Reguleringsmæssig fragmentering i euroområdet er en udfordring for det europæiske banktilsyn
Beslutningstagningen sættes fortsat på prøve på grund af de forskellige måder, hvorpå medlemslandene har gennemført CRD IV i deres nationale lovgivning. Det resulterer i en reguleringsmæssig fragmentering, som hæmmer det europæiske banktilsyns arbejde med at sikre lige vilkår for alle. Det skaber også mere bureaukrati og øger omkostningerne, fordi ECB er nødt til at opbygge ekspertise inden for hver af de 19 forskellige nationale lovgivninger. Lovgivningen fragmenteres yderligere, idet nogle medlemslande omsætter ikke-bindende tilsynspraksis til bindende retsakter. Endvidere har nationale foranstaltninger til gennemførelse af CRD IV og nationale lovkrav, som går videre end EU-retten, i visse tilfælde ført til en debat om ECB's præcise tilsynsbeføjelser. I 2016 præciserede ECB i tæt samarbejde med Europa-Kommissionen afgrænsningen af ECB's og de kompetente nationale myndigheders respektive beføjelser ved at udpege de tilfælde, hvor ECB har direkte kompetence til at udøve sine tilsynsbeføjelser i henhold til national lovgivning.
Opfyldelse af krav om ansvarlighed
ECB Banktilsyn fortsatte sit tætte samarbejde med Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
Denne årsrapport er udarbejdet som en af ECB Banktilsyns primære kanaler for ansvarlighed i overensstemmelse med SSM-forordningen. I henhold til forordningen bør overdragelsen af tilsynsopgaver til ECB afbalanceres ved hjælp af passende krav om gennemsigtighed og ansvarlighed. Vedligeholdelse og forbedring af rammerne for ansvarlighed – der blev etableret på grundlag af den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet og ECB og aftalememorandummet mellem Rådet og ECB – var fortsat én af ECB's prioriteter i 2016.
Hvad angår Europa-Parlamentet, fremlade Tilsynsrådets formand i 2016 på et møde i Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed i 2015 (22. marts), og hun deltog i to ordinære offentlige høringer (13. juni og 9. november) samt i tre ad hoc-udvekslinger af synspunkter (22. marts, 13. juli og 9. november). Blandt de centrale emner, som blev drøftet, var misligholdte lån, SREP og lovgivningssager på banktilsynsområdet.
I 2016 offentliggjorde ECB 34 svar på parlamentsmedlemmers spørgsmål om tilsynsanliggender på sit websted. I brevene blev der gjort rede for retsgrundlaget og for ECB's politikker vedrørende en bred vifte af tilsynsemner, fx EBA's stresstest i 2016, ECB's tilsynsmæssige tiltag, SREP og misligholdte lån.
Figur 7
Svar på spørgsmål fra medlemmer af Europa-Parlamentet i 2016
Desuden sendte ECB referaterne af møderne i Tilsynsrådet til Europa-Parlamentet i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale. I 2016 blev der indført et nyt format for at forbedre referaterne af møderne yderligere, og Europa-Parlamentet informeres nu bedre om de emner, der er blevet drøftet på Tilsynsrådets møder. Europa-Parlamentet har udtrykt tilfredshed med det nye format.
Hvad Rådet angår, deltog formanden for Tilsynsrådet i 2016 i to møder i Eurogruppen i dens bankunionssammensætning: den 22. april fremlagde hun årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed i 2015, og den 9. november deltog hun i en udveksling af synspunkter om emner som EBA's stresstest, SREP i 2016, misligholdte lån og harmonisering af valgmuligheder og nationale skøn i CRR/CRD IV.
Som en del af rapporteringskravene i SSM-forordningen deltog repræsentanter for ECB, der arbejder med banktilsyn, i udvekslinger af synspunkter med nationale parlamenter.
Samspillet med Den Europæiske Revisionsret
Som led i Den Europæiske Revisionsrets revision af "effektiviteten af ECB's forvaltning", som gennemføres i henhold til SSM-forordningens artikel 20, stk. 7, indgik ECB Banktilsyn i omfattende udvekslinger med Revisionsretten. I november 2016 offentliggjorde Revisionsretten sin første særberetning om Den Fælles Tilsynsmekanisme med titlen "God start, men der er behov for yderligere forbedringer". Revisionsretten fokuserede på effektiviteten af ECB's forvaltning inden for området banktilsyn og anerkendte ECB's resultater med hensyn til at etablere det europæiske banktilsyn. Ikke desto mindre indeholder rapporten 13 anbefalinger, som ECB i selve rapporten fremførte sine foreløbige synspunkter til, og som den i øjeblikket følger op på. Revisionsrettens vigtigste anbefalinger fokuserer på fire områder: i) ledelse (dvs. strømlining af den tilsynsmæssige beslutningsproces), ii) ansvarlighed (dvs. udvikling og offentliggørelse af en formel resultatramme), iii) fælles tilsynsteam (dvs. at sikre, at de nationale myndigheder deltager fuldstændigt og proportionelt i tilsynsteamenes arbejde) og iv) kontrol på stedet (dvs. øget tilstedeværelse af ECB's medarbejdere ved inspektioner på stedet).
Beslutningstagning
Tilsynsrådet og Styringsudvalget
Diagram 7
Tilsynsrådets afgørelser i 2016
Anm.: Tallene i dette diagram vedrører individuelle tilsynsafgørelser, der er rettet til enheder under tilsyn eller deres potentielle købere samt instrukser til kompetente nationale myndigheder om signifikante institutter eller mindre signifikante institutter. Desuden traf Tilsynsrådet afgørelse i en række horisontale spørgsmål (fx fælles metoder) og institutionelle spørgsmål.
1) De 1.191 afgørelser om tilladelsesprocedurer omfatter 2.686 enkelte procedurer (se afsnit 2.1.2).
Tilsynsrådet afholdt i alt 28 møder i 2016. 24 af dem fandt sted i Frankfurt am Main, mens fire blev afholdt i form af en telekonference. På disse møder drøftede Tilsynsrådet en bred vifte af spørgsmål vedrørende både individuelle banker og mere generelle politiske spørgsmål. Tilsynsrådet traf i 2016 størstedelen af sine afgørelser ved skriftlig procedure[41]. Ligesom i 2015 vedrørte de fleste af disse afgørelser vurderinger af egnethed og hæderlighed.
En lang række afgørelser vedrørte individuelle banker (se diagram 7) og blev vedtaget efter ikke-indsigelsesproceduren. Med denne proces i to trin forelægges de enkelte udkast til afgørelser først for Tilsynsrådet til godkendelse. Derefter sendes de endelige udkast til afgørelser til Styrelsesrådet til vedtagelse ved ikke-indsigelse. 38 af de 126 bankkoncerner, som var underlagt ECB's direkte tilsyn i 2016, anmodede om at modtage formelle afgørelser fra ECB på et andet officielt EU-sprog end engelsk.
Ud over de bankspecifikke afgørelser traf Tilsynsrådet afgørelse om flere horisontale spørgsmål, herunder især anvendelsen af fælles metoder og rammer inden for konkrete områder af tilsynet. Nogle af disse afgørelser blev udarbejdet af midlertidige organer med mandat fra Tilsynsrådet. Organerne bestod af højtstående ledere fra ECB og de kompetente nationale myndigheder. De forberedte SREP-metoden og udarbejdede en ensartet tilsynsmæssig tilgang til institutter med et højt niveau af misligholdte lån. Tilsynsrådet afsluttede også sit arbejde vedrørende udøvelsen af valgmuligheder og skøn i EU-lovgivningen. Det relevante tillæg til ECB's vejledning om valgmuligheder og skøn blev offentliggjort i august 2016.
![](ssmar2016/ssmar16_chap4_22.da.jpg)
Tilsynsrådet
Forreste række (fra venstre mod højre): Mathias Dewatripont, Elisa Ferreira, Tatiana Dubinova (suppleant for Vladimír Dvořáček), Julie Dickson, Anneli Tuominen, Danièle Nouy, Sabine Lautenschläger, Jeļena Ļebedeva (suppleant for Pēters Putniņš), Cyril Roux, Alexander Demarco
Midterste række (fra venstre mod højre): Raimund Röseler (suppleant for Felix Hufeld), Ignazio Angeloni, Luc Coene, Zoja Razmusa, Norbert Goffinet, Claude Simon, Marko Bošnjak, Fernando Restoy Lozano
Bagerste række (fra venstre mod højre): Helmut Ettl, Jouni Timonen, Andreas Dombret, Fabio Panetta, Andreas Ittner , Karol Gabarretta, Andres Kurgpõld (suppleant for Kilvar Kessler), Vytautas Valvonis (suppleant for Ingrida Šimonytė), Yiangos Demetriou, Ilias Plaskovitis, Jan Sijbrand, Robert Ophèle.
I 2016 strømlinende ECB sine beslutningsprocesser yderligere
I 2016 tog ECB skridt til at strømline sin beslutningsproces yderligere. Ud over at standardisere visse dele af dokumentationen og bundte relaterede afgørelser i en enkelt skriftlig procedure, har ECB udarbejdet en ramme for vedtagelse af visse typer tilsynsafgørelser efter uddelegering. I 2017 vil rammen gøre det muligt at uddelegere de fleste afgørelser til højtstående ledere i ECB Banktilsyn inden for to områder: vurdering af opfyldelse af kravene til egnethed og hæderlighed og ændring af signifikansen for enheder under tilsyn. Rammen sigter mod i vidt omfang at uddelegere rutineafgørelser, som omfatter et begrænset skøn. Uddelegeringen af beslutningsmæssige beføjelser vil gøre den tilsynsmæssige beslutningsproces meget mere effektiv. Det vil også give Tilsynsrådet og Styrelsesrådet mulighed for at fokusere på spørgsmål og afgørelser med stor effekt, som kræver en mere indgående vurdering.
Styringsudvalget støtter Tilsynsrådet og tager sig af det forberedende arbejde inden dets møder. Det omfatter otte medlemmer af Tilsynsrådet. I 2016 afholdt det 18 møder, som alle fandt sted i Frankfurt am Main.[42] Den sædvanlige rotation af de fem medlemmer fra de kompetente nationale myndigheder, som udnævnes for et år, fandt sted i april.
Derudover afholdt Styringsudvalget 15 møder i sin udvidede sammensætning, hvilket vil sige med deltagelse af højtstående repræsentanter fra alle 19 kompetente nationale myndigheder. Ti af møderne fandt sted i Frankfurt am Main, mens fem blev afholdt i form af en telekonference. Møderne omhandlede gennemførelsen af stresstesten i 2016.
Det Administrative Klagenævns aktiviteter
I 2016 modtog Det Administrative Klagenævn[43] otte anmodninger om en administrativ revision af ECB's tilsynsafgørelser (se figur 8).
I de fleste tilfælde førte Klagenævnets udtalelse ikke til en retssag. Det var derfor med til at reducere omkostningerne til revision af tilsynsafgørelser for alle involverede parter. "Hurtig sagsbehandling" var også en af EU-lovgivernes primære årsager til at anbefale oprettelsen af Klagenævnet.[44]
Figur 8
Antallet af anmodninger om revision er uændret i forhold til 2015
Kilde: ECB.
Emner, der har været genstand for revision, og relevante spørgsmål
De anmodninger, der blev forelagt Det Administrative Klagenævn, vedrørte flere forskellige emner og typer af tilsynsafgørelser: corporate governance, opfyldelse af tilsynskrav og inddragelse af licenser.
Revisionen af ECB's afgørelser i 2016 angik hovedsageligt overholdelsen af procedurereglerne, herunder kravene om en retfærdig proces, en korrekt fremstilling af omstændighederne og en tilstrækkelig begrundelse samt overholdelse af proportionalitetsprincippet. Klagenævnet undersøgte også samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder, hvilket i visse tilfælde involverede banker uden for SSM (som indgik i en signifikant bankkoncern under ECB's direkte tilsyn).
Revisionen af ECB's afgørelser blev især udfordret af den reguleringsmæssige fragmentering (forskelle i gennemførelsen af europæisk lovgivning på nationalt plan) og de fortsat brede nationale skønsbeføjelser.
Det Administrative Klagenævn afholdt mundtlige høringer i to sager i 2016. Ved mundtlige høringer får klagerne lejlighed til at blive hørt og ECB lejlighed til at fremsætte sine synspunkter. Mundtlige høringer har i tidens løb vist sig at være et vigtigt element i revisionsprocessen.
Ansættelse af personale i ECB Banktilsyn
Siden oprettelsen af SSM den 4. november 2014 er det blevet klart, at der er behov for flere ressourcer end først antaget til en række nøgleopgaver. I september 2015 besluttede ECB's styrelsesråd derfor trinvist at øge antallet af medarbejdere til disse opgaver i løbet af 2016 og 2017.
I 2016 blev der godkendt 160 nye stillinger (faste og tidsbegrænsede) inden for de tilsynsrelaterede forretningsområder. De respektive ansættelsesprocedurer, som begyndte med leder- og rådgiverstillinger, var gennemsigtige og konkurrencebaserede og anvendte en "top down"-tilgang. Udvælgelsen af kandidater tog sigte på at rekruttere de bedst kvalificerede medarbejdere, hvad angår kompetencer, effektivitet og integritet. I overensstemmelse med ECB's standardrekrutteringsprocedure skulle alle ansøgere bevise, at de ikke blot har de nødvendige solide tekniske kompetencer, men også adfærdsmæssige kompetencer og lederevner, alt efter omstændighederne. Figur 9 viser fordelingen af de godkendte fuldtidsstillinger pr. 31. december 2016 på de fem af ECB's forretningsområder, der er beskæftiget med banktilsyn.
Figur 9
Fordeling af godkendte fuldtidsstillinger til ECB Banktilsyns vigtigste områder pr. 31. december 2016
Ved udgangen af 2016 var ca. 97 pct. af de godkendte fuldtidsstillinger til de SSM-relaterede kerneforretningsområder besat eller ved at blive besat.
Kønsfordelingen fremgår af diagram 8:
Diagram 8
Kønsfordelingen i ECB Banktilsyn
Kvindelige medarbejdere i pct. (grøn)
I september 2015 godkendte Styrelsesrådet en midlertidig yderligere forøgelse af antallet af stillinger inden for banktilsynet i 2017. I den forbindelse bad Styrelsesrådet ECB om i løbet af 2016 at fremlægge en rapport for at bekræfte det faktiske personalebehov på grundlag af erfaringerne fra de første 18 måneder med SSM og de forventede ressourcebesparelser. Rapporten blev koordineret af formanden og næstformanden for Tilsynsrådet. Med udgangspunkt i rapportens resultater godkendte Styrelsesrådet i december 2016 141,5 faste og tidsbegrænsede fuldtidsstillinger for 2017 under hensyntagen til i) nye behov forårsaget af stigningen i antallet af opgaver siden 2015 (især en stigning i antallet af signifikante institutter under tilsyn og etableringen af EU's nye rammer for krisehåndtering), ii) behovet for at give kompetente nationale myndigheder tid til at opfylde deres forpligtelser med hensyn til ansættelse af personale i de fælles tilsynsteam, og iii) ressourcebesparelser udpeget af ECB (fx synergier i tilsynet med værtsenheder, der tilhører samme ikke-SSM-koncern).
Boks 2 Samarbejde i Europa
For at sikre et vellykket europæisk banktilsyn er det afgørende, at medarbejdere i ECB og i de kompetente nationale myndigheder arbejder sammen som et team af europæiske banktilsynsførende både i de fælles tilsynsteam og i de horisontale funktioner. Det betyder blandt andet at lære hinanden at kende, udveksle synspunkter og lære af hinanden for at skabe en fælles SSM-kultur. Med dette for øje lancerede ECB sammen med de kompetente nationale myndigheder i 2016 følgende initiativer.
SSM's uddannelsesplan
SSM's største aktiv er de mennesker, den beskæftiger. ECB og de kompetente nationale myndigheder arbejder derfor på at sikre, at deres medarbejdere har de nødvendige færdigheder til at udføre deres opgaver, og at de med tiden kan udvikle deres kompetencer.
I den forbindelse spiller uddannelse en vigtig rolle. Udvikling af en fælles tilgang til uddannelse af de tilsynsførende vil bidrage til:
- en ensartet tilgang til tilsyn
- en fælles tilsynskultur
- intern mobilitet i SSM, fleksibilitet og medarbejderudvikling
- opnåelse af stordriftsfordele og større ekspertise inden for SSM.
Figur A
Fælles indsats: Uddannelseskurser arrangeret af ECB/kompetente nationale myndigheder (NCA) i 2016
Som resultat af den fælles indsats på tilsynsområdet blev der afholdt 34 uddannelseskurser med relevans for hele SSM i 2016 arrangeret af både de kompetente nationale myndigheder og af ECB. 14 af kurserne var nyoprettede og blev tilbudt til over 1.200 medarbejdere inden for SSM. I 2017 vil der blive udbudt over 60 SSM-relevante kurser.
Regelmæssige workshops for de fælles tilsynsteam
De fælles tilsynsteam er rygraden i SSM. For at bidrage til etableringen af et samlet team af europæiske tilsynsførende lancerede ECB i 2016 en række endagsworkshops. Disse workshops, som handler om at arbejde i et fælles tilsynsteam, fandt sted i Frankfurt am Main og andre steder i euroområdet. Gennem disse dynamiske og interaktive workshops udveksler de tilsynsførende god praksis, som allerede kan være indført i nogle team, med henblik på at forbedre effektiviteten af deres internationale samarbejde. Workshopperne giver også medlemmer af de fælles tilsynsteam fra hele euroområdet mulighed for at udveksle synspunkter gennem praktiske øvelser. Mere generelt fremmer de samarbejdet og øger åbenheden og gennemsigtigheden blandt medlemmerne af de samme fælles tilsynsteam.
Praktikpladser i SSM
I 2016 lancerede ECB det første program for praktikanter i SSM med henblik på at skabe en ung talentpulje for hele SSM. Med dette program kan nyuddannede bevæge sig rundt mellem forskellige institutioner inden for SSM, hvilket giver dem mulighed for at opnå tværeuropæisk arbejdserfaring og bidrage til en fælles europæisk banktilsynskultur. Den 1. oktober 2016 valgte 26 af de 33 deltagere af SSM's praktikprogram i 2016 at slutte sig til de nationale tilsynsmyndigheder i forskellige europæiske lande for en periode på fire måneder. For de flestes vedkommende var det deres anden udstationering i en kompetent national myndighed efter deres ophold i ECB. Efter udstationeringen vil alle praktikanterne i SSM vende tilbage til ECB i Frankfurt am Main for at udveksle erfaringer og give feedback om programmet og deres oplevelse af arbejdskulturen i SSM.
Gennemførelse af adfærdskodeksen
I henhold til SSM-forordningens artikel 19, stk. 3, skal ECB have en adfærdskodeks for den del af ECB's personale og ledelse, der er involveret i banktilsyn, som især behandler spørgsmål vedrørende interessekonflikter. De relevante bestemmelser findes i ECB's etiske grundlag, som implementeres af kontoret for Compliance og Governance. Kontoret rådgiver alle medarbejdere i ECB om etiske spørgsmål.
I løbet af 2016 modtog kontoret for Compliance og Governance over 1.500 henvendelser fra medarbejdere i ECB om en bred vifte af emner. En tredjedel af henvendelserne kom fra medarbejdere, der er involveret i banktilsyn, og angik bl.a. private finansielle transaktioner, restriktioner efter et ansættelsesforhold og gaver og repræsentation samt andre spørgsmål vedrørende interessekonflikter (se figur 10). Kontoret identificerede et begrænset antal tilfælde af manglende overholdelse, hvoraf ca. en tredjedel vedrørte personale og ledelse involveret i banktilsyn. Ingen af tilfældene vedrørte overlagte forseelser eller andre alvorlige tilfælde af manglende regelefterlevelse.
Figur 10
Henvendelserne i 2016 vedrørte hovedsageligt private finansielle transaktioner
Blandt de medarbejdere og ledere inden for banktilsyn, som fratrådte deres stilling i 2016, var der ingen tilfælde, som udløste en afkølingsperiode i overensstemmelse med det etiske grundlag.
For at skabe en passende virksomhedskultur og etisk kultur i hele SSM har de kompetente nationale myndigheder oplyst ECB om de tiltag, de har taget for at gennemføre og overholde ECB's retningslinje om fastsættelse af de fælles principper for et etisk grundlag for både ECB og de kompetente nationale myndigheder. En særlig taskforce for etik bistod disse aktiviteter og fortsatte med at støtte Styrelsesrådet i denne henseende.
ECB's Etiske Komite rådgiver medlemmerne af de organer, der er involveret i ECB's beslutningsproces, om etiske spørgsmål. Komiteen gav i 2016 SSM-relateret vejledning i otte tilfælde. For eksempel anbefalede Den Etiske Komite en forlængelse på seks måneder af en tidligere fastsat periode, hvori et medlem af Tilsynsrådet skulle undlade at stemme, efter at medlemmets ægtefælle var fratrådt en bestyrelsespost i en bank under tilsyn. Anbefalingen blev givet med henblik på at udvise forsigtighed og undgå eventuelle opfattelser af interessekonflikter. Medlemmer af Tilsynsrådet og andre deltagere på Tilsynsrådets møder oplyste desuden Den Etiske Komite om erhvervsaktiviteter efter ansættelsesophør i offentlige eller internationale organisationer og i selskaber uden for den finansielle sektor. Den Etiske Komite vurderede, at disse var uproblematiske. Komiteen rådgav også om den passende kompensation, der skulle betales til et tidligere medlem af Tilsynsrådet i løbet af den gældende afkølingsperiode.
Anvendelsen af princippet om adskillelse mellem pengepolitiske opgaver og tilsynsopgaver
I 2016 påvirkede anvendelsen af princippet om adskillelse mellem pengepolitiske opgaver og tilsynsopgaver primært udvekslingen af oplysninger mellem forskellige politikområder.[45] I overensstemmelse med afgørelse ECB/2014/39 om gennemførelsen af adskillelsen mellem ECB's pengepolitiske funktion og tilsynsfunktion skal udvekslingen af oplysninger foregå ud fra "need to know"-princippet, således at det enkelte politikområde skal påvise, at de oplysninger, der anmodes om, er nødvendige for at opnå dets politiske målsætninger. De fleste tilfælde vedrørte ikke enkeltbankers data. Den ECB-funktion, som var indehaver af de fortrolige oplysninger, gav direkte adgang til disse. Derfor var der ikke behov for Direktionens mellemkomst for at løse eventuelle interessekonflikter. I henhold til afgørelse ECB/2014/39 var det dog alligevel nødvendigt at inddrage Direktionen i ni tilfælde for at give tilladelse til at dele ikke-anonymiserede FINREP- og COREP-data[46] samt andre rådata. Der blev kun givet midlertidig adgang til dataene for at sikre, at need to know-kravet hele tiden var opfyldt. Adskillelsen på beslutningsniveau gav ikke anledning til problemer, og det var ikke nødvendigt at inddrage Mæglingspanelet.
Rammer for datarapportering og informationsstyring
Udvikling med hensyn til rammerne for datarapportering
I overensstemmelse med SSM-rammeforordningen har ECB ansvaret for at organisere processen vedrørende indsamling og gennemgang af kvaliteten af de data, som enhederne under tilsyn har indberettet.[47]
Hovedformålet er at sikre, at SSM anvender pålidelige og nøjagtige tilsynsdata. Derfor arbejder ECB tæt sammen med de kompetente nationale myndigheders rapporteringskontorer, som er de første modtagere af kreditinstitutters tilsynsmæssige rapportering, og som foretager den første kvalitetskontrol af dataene. For at nå dette mål samarbejder ECB med de kompetente nationale myndigheder (og enhederne under tilsyn i tilfælde af direkte rapportering til ECB) ved hjælp af "den sekventielle metode"[48].
Den sekventielle metode er i øjeblikket ved at blive forbedret på både kort og langt sigt. På kort sigt skal de kompetente nationale myndigheder, som drøftet med interessenterne i 2016, videregive data til ECB inden ECB's skæringsdato uafhængig af status under de kompetente nationale myndigheders eventuelle interne valideringsregler. Det skal sikre, at a) den tidsmæssige forskydning mellem enhedernes indsendelse af rapporter og de SSM-tilsynsansvarliges adgang til dataene forkortes, og b) der skabes overensstemmelse mellem indholdet af de kompetente nationale myndigheders og ECB's respektive databaser. På langt sigt er hensigten at udpege bedste praksis i de enkelte kompetente nationale myndigheder og at foreslå en harmoniseret bedste praksis.
Når ECB har modtaget datarapporterne, videresendes de i forskellige formater til IMAS-systemet[49] for at gøre dataene tilgængelige for slutbrugerne såsom de fælles tilsynsteam og horisontale funktioner inden for SSM. Udvalgte data fra en underafdeling af institutter (primært signifikante institutter) sendes også automatisk videre til EBA efter modtagelse.
Hyppigheden af dataindsamlingen varierer fra månedligt, kvartalvis, halvårligt til årligt, og data fra både signifikante og ikke-signifikante institutter er tilgængelige fra referenceperioden december 2014 (i det omfang det er relevant) og fremefter.
Særligt i løbet af 2016 og efter offentliggørelsen af de tilgrundliggende retsakter[50], begyndte SSM regelmæssigt at indsamle rapporterne om yderligere parametre for likviditetsovervågning (ALMM) og de tilsynsmæssige benchmarkporteføljer (SBP) samt rapporterne om likviditetsdækningsgraden (LCR) og gearingsgrader (LR) i henhold til ændrede rapporteringsrammer.
Siden 2016 har ECB offentliggjort omfattende data om den europæiske banksektor
ECB udarbejder regelmæssig tilsynsstatistik, nøglerisikoindikatorer, rapporter og resultattavler til slutbrugerne. Derudover er aggregerede bankdata [51] for signifikante institutter på højeste konsolideringsniveau siden 2015 blevet offentliggjort på ECB Banktilsyns websted. I 2016 blev disse data væsentligt forbedret i form af yderligere statistik og mere dybdegående opdelinger (fx efter bankernes geografiske beliggenhed eller klassificering), og offentliggørelsen finder nu sted hvert kvartal (se også afsnit 7).
Databehandling og -formidling inden for SSM – IMAS
IMAS-systemet er fortsat et afgørende element med hensyn til at støtte de centrale SSM-processer og sikre en harmoniseret tilsynstilgang i alle eurolandene. I 2016 gennemgik IMAS en væsentlig udvikling ikke bare ved at dække SSM-tilsynsprocesser som SREP, inspektioner på stedet, operationel planlægning og tilladelsesprocedurer mere bredt, men også ved at gøre grænsefladen mere brugervenlig, styrke mulighederne for informationsanalyse og generelt forbedre det tilgængelige indhold.
Hvad angår funktionerne i IMAS, varetager ECB rapporteringsforskrifterne (fx med hensyn til data efter de gennemførelsesmæssige standarder, brugen af databaser og hvordan man søger efter bestemte informationer) og yder teknisk støtte til slutbrugerne.
Boks 3 Indsatsen for mere gennemsigtighed
Siden overtagelsen af de nye tilsynsmæssige opgaver har ECB måttet tage stilling til spørgsmål om, hvorvidt Centralbanken er tilstrækkelig gennemsigtig og ansvarlig. Gennemsigtighed omfatter at give en klar og rettidig forklaring på ECB's politiske beslutninger og procedurer. Ansvarlighed vil sige ECB's ansvar for sine handlinger over for de europæiske borgere og deres folkevalgte repræsentanter. Ved at sørge for gennemsigtighed giver man offentligheden mulighed for at vurdere ECB's resultater i forhold til målene. Derfor blev der i 2016 gjort en stor indsats for at øge gennemsigtigheden i ECB Banktilsyn.
ECB Banktilsyn kommunikerer i stigende grad med den brede offentlighed: den 23. marts 2016 holdt Tilsynsrådets formand og næstformand den første årlige pressekonference, hvor de forklarede, hvordan ECB gennemførte sine tilsynsaktiviteter i 2015. ECB Banktilsyn offentliggjorde desuden brochuren om SREP-metoden, hvori den tilsynsmæssige tilgang offentliggøres. De politiske budskaber blev fremlagt gennem 42 taler og 18 interviews med formanden og næstformanden samt ECB-repræsentanter fra Tilsynsrådet, og disse blev desuden offentliggjort på ECB Banktilsyns websted. Formandens og næstformandens mødekalendere blev i 2016 regelmæssigt offentliggjort, og ECB Banktilsyn fremlagde information og tog imod feedback fra politikere og den brede offentlighed i forbindelse med:
- lancering af 7 offentlige høringer
- modtagelse af 1.295 forespørgsler, hvoraf 608 vedrørte generelle spørgsmål om banktilsyn, 619 var klager over banker og 68 vedrørte spørgsmål om enheder under tilsyn
- offentliggørelse af 34 svar på spørgsmål fra medlemmer af Europa-Parlamentet om forhold vedrørende banktilsyn.
ECB Banktilsyn øgede i 2016 sit direkte samspil med bankerne under tilsyn. Gennem publikationer, pressemeddelelser, workshops og forklarende opkald, redegjorde ECB Banktilsyn for metoderne for SREP og stresstest for bankerne. Derudover indhentede ECB feedback fra sektoren: Den Europæiske Banksammenslutnings årlige undersøgelse om "erfaringerne med SSM" viste, at ECB Banktilsyn har gjort fremskridt med hensyn til at kommunikere effektivt og klart. Hvad angår specifikt SREP, blev der afholdt 13 møder og én telekonference med banksammenslutninger. ECB havde også en udveksling af synspunkter med repræsentanter for Den Europæiske Ombudsmand, Emily O’Reilly, om gennemsigtigheden af SREP. I et brev til formanden udtrykte Emily O’Reilly sin tilfredshed med måden, hvorpå ECB sikrede åbenhed i gennemførelsen af SREP, og fremsatte en række yderligere henstillinger.
Siden december 2016 har ECB Banktilsyn offentliggjort aggregerede data om sammensætningen af balancen, rentabiliteten, solvensen og kreditrisikoen i banker under tilsyn. Disse banktilsynsstatistikker offentliggøres på ECB Banktilsyns websted hvert kvartal og omfatter opdelinger efter geografisk beliggenhed og bankklassificering.
Der sikres også gennemsigtighed gennem ECB's regler om aktindsigt. ECB's afgørelse om aktindsigt i ECB's dokumenter[52] er i overensstemmelse med opstillede målsætninger og anvendte standarder for aktindsigt i andre EU-institutioner og -organer. Afgørelsen øger gennemsigtigheden, alt imens den tager højde for både ECB's og de kompetente nationale myndigheders uafhængighed samt sikrer, at bestemte anliggender, som er specifikke for udførelsen af ECB's opgaver, forbliver fortrolige. Der blev indgivet et stigende antal anmodninger om aktindsigt fra borgerne i dokumenter vedrørende ECB's tilsynsopgaver i 2016.
Rapportering om budgetforbruget
I henhold til SSM-forordningen skal ECB kunne disponere over tilstrækkelige ressourcer til at varetage sine tilsynsopgaver effektivt. Disse ressourcer finansieres via et tilsynsgebyr, som opkræves fra enhederne under ECB's tilsyn.
Udgifterne til tilsynsopgaver opføres særskilt i ECB's budget.[53] Budgetmyndigheden i ECB ligger hos Styrelsesrådet. Dette organ vedtager ECB's årlige budget på baggrund af et forslag fra Direktionen i samråd med formanden og næstformanden for Tilsynsrådet for anliggender i tilknytning til banktilsyn. Styrelsesrådet bistås af Budgetkomiteen (BUCOM), hvis medlemmer kommer fra alle nationale centralbanker i Eurosystemet og ECB. BUCOM evaluerer ECB's rapporter om budgetplanlægning og -overvågning og aflægger beretning om dem direkte til Styrelsesrådet.
ECB forventer stigende udgifter i 2017 til det direkte tilsyn med signifikante institutter. Denne stigning er knyttet til de forskellige aktiviteter, der er fastsat i "ECB Banktilsyn: SSM's tilsynsprioriteter i 2017", især lanceringen af den målrettede gennemgang af interne modeller. Som forklaret i afsnit 4.3 traf Styrelsesrådet desuden i december 2016 en afgørelse om i 2017 at øge antallet af ECB-medarbejdere, som arbejder med banktilsyn. Udgifterne til det indirekte tilsyn med mindre signifikante institutter i 2017 forventes derimod at forblive på samme niveau som i 2016.
Udgifter i 2016
ECB's udgifter til udførelsen af de tilsynsrelaterede opgaver udgøres primært af direkte udgifter til generaldirektoraterne i ECB Banktilsyn og Sekretariatet for Tilsynsrådet. ECB Banktilsyn benytter sig også af fælles tjenester, som leveres af ECB's eksisterende forretningsområder, fx byggeforvaltning, personaleforvaltning, administrative tjenester, budget og kontrol, regnskab, juridiske tjenester, kommunikations- og oversættelsestjenester, intern revision, statistik og IT.
Udgifterne i 2016 var 10 pct. lavere end anslået
I april 2016 vedtog Styrelsesrådet ECB's afgørelse om det beløb, der skulle dækkes ind via tilsynsgebyrer i 2016. Ifølge afgørelsen blev de årlige udgifter til banktilsynsopgaverne beregnet til 423,2 mio. euro. [54] Ved udgangen af 2016 beløb ECB's udgifter til banktilsynsopgaverne sig til 382,2 mio. euro. Det var 10 pct. lavere end anslået og betød dermed et overskud på 41,1 mio. euro i forhold til de anslåede udgifter for 2016. I henhold til ECB's forordning om tilsynsgebyrer (gebyrforordningen) vil dette overskud blive modregnet fuldt ud i det beløb, som skal opkræves i 2017. [55]
Tabel 7
Udgifterne til ECB Banktilsyn i 2016
(i mio. euro)
Anm.: På grund af afrunding stemmer totaler og subtotaler i tabellen ikke nødvendigvis overens.
Stigningen år til år i de samlede udgifter til tilsynsopgaver i 2016 skyldes delvis virkningen over hele året af de afgørelser, der blev truffet, og den udvikling, der fandt sted i løbet af 2015. Det omfatter bl.a. stigningen i det samlede antal ECB-medarbejdere, som arbejder med banktilsyn, flytningen til det permanente hovedsæde og etableringen af statistik- og IT-infrastrukturer.
Andre omkostningsstigninger skyldes ECB's deltagelse i den stresstest, som gennemføres af EBA hver andet år. De beslægtede aktiviteter blev så vidt muligt dækket ved at omprioritere opgaver og trække på personale i de kompetente nationale myndigheder og eksterne konsulenter. Udgifterne til de eksterne ressourcer udgjorde 2,2 mio. euro for udstationerede medarbejdere fra kompetente nationale myndigheder og 8,2 mio. euro for konsulenter.
Løn og ydelser
Løn og ydelser omfatter alle lønrelaterede udgifter, inkl. overtidsbetaling, tillæg og omkostninger i forbindelse med ydelser efter fratrædelse til tilsynsmedarbejdere og medarbejdere i de fælles tjenester.
I 2016 var den faktiske udgift til løn og ydelser på 180,6 mio. euro, hvilket svarer til 47 pct. af de samlede udgifter til banktilsynsopgaver. De faktiske udgifter i denne kategori har en udnyttelsesgrad på 93 pct. i forhold til de anslåede udgifter, hvilket udgør en underudnyttelse på 13 mio. euro. Underudnyttelsen skyldes delvis en lavere gennemsnitlig beskæftigelsesgrad end forventet. Ved udgangen af 2016 var ca. 97 pct. af de godkendte fuldtidsstillinger til de SSM-relaterede kerneforretningsområder besat eller ved at blive besat.
Leje og vedligeholdelse af bygninger
Ved regnskabsårets udgang var de faktiske udgifter til leje og vedligeholdelse af bygninger, inkl. afskrivning af bygningsrelaterede aktiver, på 58,1 mio. euro. I 2016 afsluttede ECB Banktilsyn sin flytning til det nye permanente hovedsæde. Som følge af det bekræftede lokalebehov ligger de faktiske udgifter 5,1 mio. euro over det udarbejdede skøn.
Andre driftsomkostninger
Kategorien "Andre driftsomkostninger" omfatter udgifter, som fx konsulenttjenester, IT-tjenester, statistiske tjenester, nedskrivning af anlægsaktiver (dog ikke bygningsrelaterede), forretningsrejser og uddannelse.
Samlet set udgør budgetresultatet for denne kategori 143,4 mio. euro, hvilket ligger under det forventede i henhold til fremskrivningerne af udgifterne i april 2016. Underudnyttelsen i denne kategori afspejler primært tilsynsfunktionens etableringsfase og en overvurdering af de budgetmæssige behov i forbindelse med aktiviteter som forretningsrejser og uddannelse.
Ud over EBA's stresstest, som gennemføres hvert andet år, omfatter andre driftsudgifter i 2016 også ekstern støtte, som blev indhentet for at bidrage til de "normale" omfattende vurderinger, gennemførelsen af inspektioner på stedet og den forberedende fase af TRIM-gennemgangen, som alle er forklaret nærmere i afsnit 1.
Gebyrrammen for 2016
Sammen med SSM-forordningen udgør gebyrforordningen den retlige ramme for ECB's opkrævning af et årligt tilsynsgebyr til dækning af udgifterne i forbindelse med tilsynsopgaverne. I gebyrforordningen opstilles metoden til: i) at fastsætte den samlede størrelse af det årlige tilsynsgebyr, ii) at beregne det beløb, som hvert enkelt institut under tilsyn skal betale, og iii) at inddrive det årlige tilsynsgebyr.
I 2016 gennemførte ECB den anden cyklus for tilsynsgebyrer. I løbet af 2017 vil der blive foretaget en gennemgang af gebyrforordningen særligt med fokus på de metoder og kriterier, der anvendes til at beregne det årlige tilsynsgebyr. Yderligere oplysninger om, hvordan enheder under tilsyn kan bidrage til gennemgangen, vil blive offentliggjort på ECB Banktilsyns websted.
Samlet opkrævet beløb
I 2016 opkrævede ECB i alt 404,5 mio. euro i gebyrer til udgifterne i forbindelse med tilsynsopgaverne. Det beløb bygger på de anslåede udgifter for hele 2016, som beløb sig til 423,2 mio. euro korrigeret for: i) det overskydende beløb på 18,9 mio. euro, som blev overført fra gebyrperioden 2015, ii) andre indtægter knyttet til renter ved forsinket betaling på 0,1 mio. euro og iii) 0,3 mio. euro, som blev tilbagebetalt til enkeltbanker for gebyrperioden 2014-15.
Det beløb som skal dækkes ind via de årlige tilsynsgebyrer, er opdelt i to dele. Denne opdeling er knyttet til status for enhederne under tilsyn som enten signifikant eller mindre signifikant, hvilket afspejler de varierende grader af ECB's tilsynsmæssige kontrol. Beløbet fastsættes derefter på baggrund af de omkostninger, som påføres de af ECB's forretningsområder, der er ansvarlige for henholdsvis tilsynet med signifikante enheder og dem, der overvåger tilsynet med de mindre signifikante enheder.
Tabel 8
Tilsynsgebyrer opdelt efter signifikante og mindre signifikante institutter
(i mio. euro)
1) Hvad angår 2014, dækkede ECB omkostningerne i forbindelse med banktilsynet med tilsynsgebyrer fra og med november 2014, hvor tilsynsopgaverne blev overdraget til ECB.
Som forklaret i afsnit 5.1 er der et overskud på 41,1 mio. euro mellem de faktiske udgifter til banktilsynsopgaverne i 2016 og det beløb, der blev opkrævet samme år. Dette overskud vil blive modregnet fuldt ud i det beløb, som skal opkræves i 2017. Det vil blive fordelt mellem de signifikante og de mindre signifikante institutter baseret på de faktiske omkostninger, der var allokeret til de relevante funktioner i 2016.
Individuelle tilsynsgebyrer
På bankniveau beregnes gebyrerne i henhold til bankens størrelse og risikoprofil ved hjælp af årlige gebyrfaktorer, som alle banker under tilsyn indberetter med referencedatoen 31. december det foregående år. Det tilsynsgebyr, som beregnes pr. bank, opkræves efterfølgende årligt med betaling i regnskabsårets sidste kvartal.
Diagram 9
Den variable gebyrkomponent afgøres af bankens størrelse og risikoprofil
Tilsynsgebyret fastsættes på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende SSM-medlemslande. Det omfatter en variabel gebyrkomponent og en minimumsgebyrkomponent. Sidstnævnte gælder for alle banker og udgør 10 pct. af det beløb, der skal inddrives.[56]
I forbindelse med beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, som skulle betales i 2016, indberettede gebyrdebitorerne oplysninger om gebyrfaktorerne med referencedatoen 31. december 2015 til de kompetente nationale myndigheder inden den 1. juli 2016. Den 8. august fremlagde ECB de indsendte gebyrfaktorer for gebyrdebitorerne og opfordrede dem til at fremsende kommentarer inden for fem arbejdsdage, hvis de ikke mente, at dataene var korrekte. ECB beregnede derefter den enkelte banks eller bankkoncerns individuelle gebyr.
I henhold til artikel 7 i gebyrforordningen kræves der en ændring af det individuelle tilsynsgebyr for enheder under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau, såfremt: i) status for en enhed under tilsyn ændres, dvs. at enheden omklassificeres fra signifikant til mindre signifikant eller omvendt, ii) der gives tilladelse til en ny enhed under tilsyn, eller iii) en eksisterende tilladelse inddrages. I løbet af 2015 beløb sådanne ændringer, som førte til nye afgørelser om tilsynsgebyrer fra ECB, sig til 0,3 mio. euro. Dette beløb blev tilbagebetalt i starten af 2016 og taget med i betragtning ved beregningen af det samlede beløb, der skulle opkræves som godkendt i april 2016. Derefter blev yderligere ændringer af individuelle tilsynsgebyrer, som blev opkrævet i første faktureringscyklus (november 2014 til udgangen af 2015), udpeget, hvilket førte til en yderligere nettotilbagebetaling på 0,4 mio. euro. Dette beløb vil blive taget med i betragtning ved beregningen af det beløb, som skal opkræves fra enhederne under tilsyn i 2017.
Disse ændringer vedrørte hovedsageligt mindre signifikante institutter og førte til et mindre antal mindre signifikante institutter på højeste konsolideringsniveau. Som følge heraf, særligt hvad angår minimumsgebyrkomponenten, blev den procentvise stigning i det individuelle tilsynsgebyr, der skulle betales i 2016, for visse enkeltbanker uundgåeligt højere end, hvad der kunne forventes ud fra den procentvise stigning i det samlede beløb, der skulle opkræves.
ECB behandler i øjeblikket anmodninger om statusændring i henhold til gebyrforordningens artikel 7. De beløb, som tilbagebetales eller opkræves, vil blive modregnet fuldt ud i det samlede beløb, som skal opkræves i 2017.
Nærmere oplysninger om tilsynsgebyrer findes på ECB Banktilsyns websted. Det opdateres jævnligt og indeholder nyttig og praktisk information på alle officielle EU-sprog.
Retsakter vedtaget af ECB vedrørende banktilsyn
I nedenstående tabel ses en liste over de retlige instrumenter på banktilsynsområdet, der blev vedtaget af ECB i 2016 og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og/eller på ECB's websted. Den omfatter retsakter, der er vedtaget i henhold til SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, og andre relevante retsakter.
ECB's forordninger
- ECB/2016/4 Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) 2016/445 af 14. marts 2016 om udøvelsen af de valgmuligheder og skøn, der gives i henhold til EU-retten (EUT L 78 af 24.3.2016, s. 60)
Andre retlige instrumenter end forordninger
- ECB/2016/1 Den Europæiske Centralbanks retningslinje (EU) 2016/256 af 5. februar 2016 om udvidelsen af fælles regler og mindstestandarder med henblik på at beskytte fortrolig statistisk information, der indsamles af Den Europæiske Centralbank med bistand fra de nationale centralbanker, til at omfatte de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemslande og Den Europæiske Centralbank i forbindelse med udførelsen af dens tilsynsopgaver (EUT L 47 af 25.2.2016. s. 16)
- ECB/2016/7 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/661 af 15. april 2016 om det samlede beløb for de årlige tilsynsgebyrer for 2016 (EUT L 114 af 28.4.2016, s. 14)
- ECB/2016/19 Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/1162 af 30. juni 2016 om videregivelse af fortrolige oplysninger i forbindelse med strafferetlig efterforskning (EUT L 192 af 16.7.2016, s. 73)
- ECB/2016/37 Den Europæiske Centralbanks retningslinje (EU) 2016/1993 af 4. november 2016 om fastsættelse af principperne for koordinering af vurderingen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 og overvågning af institutsikringsordninger, herunder signifikante og mindre signifikante institutter (EUT L 306 af 15.11.2016, s. 32)
- ECB/2016/38 Den Europæiske Centralbanks retningslinje (EU) 2016/1994 af 4. november 2016 om fastsættelse af de kompetente nationale myndigheders procedure til anerkendelse af institutsikringsordninger af tilsynsmæssige formål i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 306 af 15.11.2016, s. 37)
- ECB/2016/44 Den Europæiske Centralbanks henstilling af 13. december 2016 om politikker vedrørende udlodning af udbytte (EUT C 481 af 23.12.2016, s. 1)
Den europæiske banksektor i tal
Siden december 2016 er aggregerede data om sammensætningen af balancen, rentabiliteten, solvensen og kreditrisikoen i banker under tilsyn blevet offentliggjort på ECB Banktilsyns websted. Disse banktilsynsstatistikker offentliggøres hvert kvartal og omfatter opdelinger efter geografisk beliggenhed og bankklassificering.
De vigtigste statistikker for den betragtede periode vises nedenfor.
Hvis man ser på udsnittet af signifikante institutter på det højeste konsolideringsniveau (tabel 1), kan der observeres en tendens i retning af højere kapitalprocenter siden begyndelsen af 2015. Den samlede kapitalprocent var på 17,2 pct. i tredje kvartal af 2016, hvilket var en stigning fra 16,1 pct. i det foregående år. Lignende stigninger kan observeres for den egentlige kernekapitalprocent (CET1) og kernekapitalprocenten (Tier 1).
Tabel 1
Samlet kapitalprocent og dens komponenter efter referenceperiode
(i pct.)
Kilde: ECB.
Anm.: Signifikante institutter på det højeste konsolideringsniveau, for hvilke der findes en fælles indberetning om kapitaldækning (COREP) og indberetning af regnskabsdata (FINREP). Listen over banker, som er anvendt for de forskellige referenceperioder, kan variere i takt med, at listen over signifikante institutter ændres, og bankerne begynder at indberette i henhold til FINREP-forpligtelserne. Der var nærmere bestemt 102 banker i 2. og 3. kvartal 2015, 117 i 4. kvartal 2015 (stigning i indberetningsforpligtelserne under FINREP), 123 i 1. kvartal 2016 og 124 i 2. kvartal 2016 (ændringer i listen over signifikante institutter og indberetningsforpligtelserne under FINREP). Antallet af enheder pr. referenceperiode forventes at stabilisere sig fremover, og eventuelle ændringer vil skyldes ændringer i listen over signifikante institutter som følge af ECB Banktilsyns vurderinger, som normalt finder sted en gang om året.
Derudover er den samlede andel af misligholdte lån faldet stødt fra 7,3 pct. i 3. kvartal 2015 til 6,5 pct. i 3. kvartal 2016.
Tabel 2
Aktivkvaliteten: misligholdte lån og forskud
(i pct.)
Kilde: ECB.
Anm.: Udsnit som i tabel 1.
Lån og forskud i tabellen over aktivkvaliteten vises som den regnskabsmæssige bruttoværdi. I henhold til FINREP er eksponeringer, som besiddes med handel for øje, ikke omfattet, mens kassebeholdninger i centralbanker og andre anfordringsindskud er omfattet.
Bankernes samlede aktiver og passiver (se tabel 3a og 3b) afspejler dataene for udsnittet af enheder på bestemte tidspunkter. Udsnittet af banker, som anvendes i de forskellige referenceperioder, varierer, da a) listen over signifikante institutter er blevet ændret, og b) banker, som udarbejder deres konsoliderede regnskaber i overensstemmelse med nationale regnskabsstandarder, og banker, som kun indberetter på institutniveau, er begyndt at indberette i FINREP.
Tabel 3a
Sammensætning af aktiver efter referenceperiode
(i mia. euro)
Kilde: ECB.
Anm.: Udsnit som i tabel 1.
Tabel 3b
Sammensætning af passiver og egenkapital efter referenceperiode
(i mia. euro)
Kilde: ECB.
Anm.: Udsnit som i tabel 1.
1) I overensstemmelse med IAS 37.10 og IAS 1.54(l).
Ordliste
Bankunion: en af byggestenene i gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union. Den består af en integreret finansiel ramme med en fælles tilsynsmekanisme, en fælles afviklingsmekanisme for banker og et fælles regelsæt, herunder for harmoniserede indskudsgarantiordninger, som muligvis vil udvikle sig til en fælles europæisk indskudsgarantiordning. |
Basel III: et omfattende sæt reformtiltag, som er udarbejdet af Baselkomiteen for Banktilsyn som reaktion på den finansielle krise i 2008. Basel III bygger på Basel II-regelsættet. Formålet er at styrke reguleringen, tilsynet og risikostyringen i banksektoren. Tiltagene skal forbedre banksektorens modstandskraft over for finansiel og økonomisk stress, forbedre risikostyring og ledelse og styrke bankernes gennemsigtighed og pligt til offentliggørelse. |
Baselkomiteen for Banktilsyn (BCBS): den førende enhed for internationale standarder for tilsyn med banker og et forum for samarbejde om forhold vedrørende banktilsyn. Komiteen skal styrke reguleringen af, tilsynet med og praksis i banker verden over med henblik på at øge den finansielle stabilitet. BCBS' medlemmer omfatter organisationer med direkte banktilsynsbeføjelser og centralbanker. |
CRR/CRD IV: Kapitalkravsforordning og kapitalkravsdirektiv: Forordning (EU) nr. 575/2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (CRR) og direktiv 2013/36/EU om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber (CRD IV). De omtales ofte under ét som CRD IV. |
Europæiske Banktilsynsmyndighed, Den (EBA): en uafhængig EU-myndighed, som blev oprettet 1. januar 2011 som en del af Det Europæiske Finanstilsynssystem, og som skal sikre effektiv og konsekvent tilsynsregulering og tilsyn i banksektoren i hele EU. Dens hovedopgave er at bidrage til oprettelsen af det europæiske fælles regelsæt for bankvæsen, hvis formål er at opstille fælles harmoniserede tilsynsregler i hele EU. |
Fælles Tilsynsmekanisme, Den (SSM): en mekanisme, der består af ECB og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemslande, og som har til formål at udøve de tilsynsmæssige opgaver, som er pålagt ECB. ECB har ansvaret for, at denne mekanisme, som er en del af bankunionen, fungerer effektivt og konsekvent. |
Fælles tilsynsteam: et team af tilsynsførende, som består af medarbejdere i ECB og de kompetente nationale myndigheder, og som har til opgave at føre tilsyn med en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn. |
Ikke-indsigelsesprocedure: standardbeslutningsproces, som er fastsat i SSM-forordningen, i forbindelse med ECB's tilsynsvirksomhed. Tilsynsrådet vedtager udkast til afgørelser, som derefter forelægges Styrelsesrådet til vedtagelse. Afgørelserne anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse inden for en bestemt frist på højst 10 arbejdsdage. |
Intern model: en metode til risikomåling og risikostyring, der anvendes ved beregningen af kapitalgrundlagskrav, og som tilhører et kreditinstitut og kræver den kompetente myndigheds tilladelse i overensstemmelse med tredje del i CRR. |
Kompetent national myndighed: en offentlig myndighed eller et offentligt organ, som er officielt anerkendt i henhold til national lovgivning, og som i henhold til denne er bemyndiget til at føre tilsyn med institutter som led i tilsynsordningen i det pågældende medlemsland. |
Kvalificeret andel: en besiddelse på mindst 10 pct. af kapitalen eller stemmerettighederne i et kreditinstitut eller en besiddelse, som giver mulighed for at udøve betydelig indflydelse på driften af det pågældende kreditinstitut. |
Maksimalt udlodningsbeløb: hvis det kombinerede bufferkrav ikke overholdes, medfører det obligatoriske restriktioner på udlodninger (fx udbytte, rentebetalinger på hybride kernekapitalinstrumenter og diskretionære bonusbeløb). Hvis en bank ikke overholder sit kombinerede bufferkrav, vil det automatisk udløse et forbud mod at udlodde mere end det maksimale udlodningsbeløb. Det maksimale udlodningsbeløb er bankens overskud til udlodning multipliceret med en faktor på mellem 0,6 og 0, afhængigt af, hvor meget af dens egentlige kernekapital der ligger under det kombinerede bufferkrav. |
Mindre signifikant institut: et institut, der er underlagt tilsyn af kompetente nationale myndigheder. I modsætning hertil er signifikante institutter de bankkoncerner, som er under ECB's direkte tilsyn. |
Minimumskrav til kapitalgrundlag og nedskrivningsrelevante passiver (Minimum requirement for own funds and eligible liabilities – MREL): et krav til alle kreditinstitutter i EU, der skal sikre, at kreditinstitutterne kan absorbere tab, hvis de går konkurs. MREL-kravet er udstedt af Europa-Kommissionen i direktivet om genopretning og afvikling af banker (BRRD). Det har det samme mål som TLAC-kravet. De specifikke kapitalkrav i henhold til MREL beregnes imidlertid på en anden måde, idet der anvendes kriterier fastsat af EBA. |
Misligholdte lån (non-performing loans – NPL): i punkt 145 i bilag V til EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder for tilsynsmæssig indberetning fastsættes det, at misligholdte lån skal "forstås som eksponeringer, der opfylder et af følgende kriterier: a) væsentlige eksponeringer, som har været misligholdte i over 90 dage, b) det anses for usandsynligt, at debitoren indfrier alle sine kreditforpligtelser uden afhændelse af sikkerhedsstillelse, uanset et eventuelt forfaldent beløb eller antallet af dage for misligholdelsen." |
Omfattende vurdering: finansielle sundhedstjeks, som ECB skal foretage, inden den overtager det direkte tilsyn med et kreditinstitut. Omfattende vurderinger hjælper med at sikre, at bankerne har et tilstrækkeligt kapitalgrundlag og kan modstå eventuelle finansielle stød. Vurderingen omfatter en gennemgang af aktivkvaliteten og en stresstest. |
Overordnede kapitalkrav: Summen af den samlede SREP-kapitalprocent (summen af kapitalgrundlagskrav som fastsat i artikel 92 i kapitalkravsforordningen og supplerende kapitalgrundlag), krav om kapitalbuffere og makroprudentielle krav. |
Pasordningsprocedure: procedure for fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser i andre medlemslande vedrørende ethvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse og er underlagt tilsyn af et andet medlemslands kompetente myndigheder, forudsat at disse aktiviteter er omfattet af tilladelsen (i henhold til bestemmelserne i artikel 33-46 i CRD IV). |
Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB): et internationalt organ, som fremmer den internationale finansielle stabilitet ved at koordinere nationale finansielle myndigheder og internationale standardiseringsorganer i deres arbejde med at udvikle solide reguleringsmæssige og tilsynsmæssige politikker og andre politikker for den finansielle sektor. Rådet fremmer lige vilkår ved at tilskynde til en konsekvent gennemførelse af disse politikker på tværs af sektorer og landegrænser. |
Signifikant institut: kriterierne for, om banker betragtes som signifikante – og dermed under ECB's direkte tilsyn – er fastlagt i SSM-forordningen og SSM-rammeforordningen. For at blive betragtet som signifikant, skal bankerne opfylde mindst ét af kriterierne. Uanset om kriterierne opfyldes, kan SSM når som helst beslutte at klassificere et institut som signifikant for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder. |
SSM-forordningen: den retsakt, der ligger til grund for oprettelsen af en fælles tilsynsmekanisme for kreditinstitutter i euroområdet og eventuelle andre EU-lande, og som er et af hovedelementerne i den europæiske bankunion. SSM-forordningen pålægger ECB bestemte opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsynet med kreditinstitutter. |
SSM-rammeforordningen: den retlige ramme, der fastlægger praktiske forhold vedrørende samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder, som deltager i Den Fælles Tilsynsmekanisme, i henhold til SSM-forordningen. |
Søjle 2-vejledning (P2G): et tilsynsværktøj, som fastsætter ikke-juridisk bindende kapitalforventninger, som er højere end de overordnede kapitalkrav. Den supplerer søjle 2-kravene. Vejledningen er ikke relevant for det maksimale udlodningsbeløb, og manglende overholdelse af den fører ikke automatisk til en reaktion fra tilsynsmyndighedens side. |
Tilsynskontrol- og evalueringsproces (SREP): den proces, der anvendes som retningslinje for tilsynskontrollen af signifikante og mindre signifikante kreditinstitutter og til at bestemme, hvorvidt der skal pålægges mulige yderligere krav (ud over det juridiske mindstekrav til kapital) med hensyn til kapitalgrundlag, oplysning eller likviditet, eller om der eventuelt skal træffes andre tilsynsforanstaltninger. |
Tilsynsmanual: en manual, der udførligt beskriver de almindelige principper, processer og procedurer samt de metoder, der skal anvendes i tilsynet med signifikante og mindre signifikante institutter under hensyntagen til principperne for mekanismens virkemåde. Den beskriver procedurerne for samarbejdet i SSM og med myndigheder uden for SSM. Tilsynsmanualen er et internt dokument for SSM's personale. En kortere vejledning om banktilsyn, der forklarer, hvordan SSM fungerer, og beskriver SSM's tilsynspraksis, blev offentliggjort i september 2014. |
Valgmuligheder og nationale skøn: valgmuligheder er bestemmelser i EU-lovgivningen, der giver kompetente myndigheder eller medlemslande mulighed for at vælge, hvordan de vil overholde en given bestemmelse ved at vælge blandt forskellige muligheder. Nationale skøn er bestemmelser i EU's banklovgivning, der giver kompetente myndigheder eller medlemslande mulighed for at vælge, om de vil benytte en given bestemmelse eller ej. |
Vurdering af egnethed og hæderlighed: i overensstemmelse med CRD IV skal tilsynsmyndighederne vurdere, om kandidater til bankers ledelsesorganer besidder den nødvendige egnethed og hæderlighed. ECB træffer sådanne afgørelser om egnethed og hæderlighed for direktørerne for de 126 største banker i euroområdet, mens afgørelser om egnethed og hæderlighed for mindre signifikante institutter fortsat træffes af de nationale tilsynsmyndigheder, med mindre det drejer sig om en ny banklicens. |
© Den Europæiske Centralbank, 2017
Postadresse 60640 Frankfurt am Main, Tyskland
Telefon +49 69 1344 0
Websted www.bankingsupervision.europa.eu
Alle rettigheder forbeholdt. Kopiering til uddannelsesformål eller i ikkekommercielt øjemed er tilladt, såfremt kilden angives.
ISSN 2443-5821 (html) DOI 10.2866/707101 (html)
ISSN 2443-5821 (pdf) DOI 10.2866/102798 (pdf)
ISBN 978-92-899-2952-3 (html) EU-katalognummer QB-BU-17-001-DA-Q (html)
ISBN 978-92-899-2929-5 (pdf) EU-katalognummer QB-BU-17-001-DA-N (pdf)
- For at sikre en konsekvent behandling af alle signifikante institutter i forbindelse med SREP, gennemførte ECB Banktilsyn SREP-stresstesten i de signifikante institutter, der ikke gennemgik EBA's EU-dækkende stresstest.
- EBA har offentliggjort mere detaljerede oplysninger om stresstestresultaterne på sit websted.
- Se også afsnit 1.2.1.
- I dette afsnit refererer tal for 2016 til 3. kvartal 2016.
- Den samlede egenkapitalforrentning var 4,8 pct. i 4. kvartal 2015. På årsbasis er der en tendens til, at tal for 4. kvartal er lavere end tal for 3. kvartal, hvilket skyldes sæsonudsving i nogle af de underliggende poster.
- I 4. kvartal 2015 var tallet 5,8 pct.
- Se afsnit 1.2.5.
- Opdatering om 2016-stresstesten i hele EU.
- Kapitalbehovet vil sige søjle 1- plus søjle 2-krav plus kapitalbevaringsbufferen plus søjle 2-vejledning. Uagtet indfasningen af denne buffer kan bankerne forvente at få en positiv P2G i fremtiden.
- Vejledningen blev offentliggjort 28. februar 2017.
- Data vedrører signifikante institutter på det højeste konsolideringsniveau, for hvilke der findes en fælles indberetning om kapitaldækning (COREP) og indberetning af regnskabsdata (FINREP). Listen over banker, som er anvendt for de forskellige referenceperioder, kan variere i takt med, at listen over signifikante institutter ændres, og bankerne begynder at indberette i henhold til FINREP-forpligtelserne. Helt konkret var 102 banker omfattet i 2. kvartal 2015, 123 i 1. kvartal 2016 (stigning i indberetningsforpligtelserne under FINREP) og 124 i 2. kvartal 2016 (ændringer i listen over signifikante institutter og indberetningsforpligtelserne under FINREP). Fremover forventes antallet af enheder pr. referenceperiode at stabilisere sig, idet eventuelle ændringer vil skyldes ændringer i listen over signifikante institutter som følge af ECB Banktilsyns vurderinger, der normalt finder sted en gang om året.
- Hvilket vil sige, at mindst en inspektør ikke er statsborger i det land, hvor banken er etableret.
- Herunder de fælles tilsynsteams deltagelse i inspektioner på stedet.
- Anden vurdering af effekten af IFRS 9 på banker i EU.
- Dataoprindelse er defineret som en datalivscyklus, der omfatter et datas oprindelse og dette datas bevægelser over tid. Når der indføres en end-to-end-tilgang vil det sige, at effektiviteten i processen optimeres ved at fjerne så mange mellemliggende lag eller trin som muligt.
- Styrket dialog mellem bestyrelser og tilsynsmyndigheder: på vej mod en solid ramme for selskabsledelse
- Arbejdet er nærmere beskrevet i ECB's årsrapport om tilsynsvirksomhed for 2015, s. 46.
- I overensstemmelse med de opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til artikel 5 i SSM-forordningen.
- De identificerede globale systemisk vigtige institutter (med fuldt indfasede bufferkrav fra og med 2019) er BNP Paribas, Groupe BPCE, Groupe Crédit Agricole, Deutsche Bank, ING Bank, Banco Santander, Société Générale og UniCredit Group.
- Yderligere information findes i ECB Macroprudential Bulletin, Issue 2/2016.
- Citibank Holdings Ireland Limited er holdingselskabet på det højeste konsolideringsniveau for bankenheden Citibank Europe plc.Citibank Europe Plc er eneste datterselskab af Citibank Holdings Ireland Limited.
- Bortfald af tilladelse vil – i tilfælde hvor den nationale lovgivning giver mulighed for et sådant – sige, at tilladelsen bortfalder, uden at det kræver en formel afgørelse. Det er en retsvirkning, som indtræffer, så snart en specifik, veldefineret udløsende begivenhed indtræffer, fx at enheden eksplicit giver udtryk for, at den giver afkald på licensen, eller at selve instituttet ophører med at eksistere, eksempelvis på grund af en fusion med et andet selskab.
- Inklusive et begrænset antal (15) anmodninger om yderligere direktør- eller bestyrelsesposter.
- Disse 2.686 tilladelsesprocedurer indgik i 1.191 ECB-retsakter (se diagram 7 i afsnit 4.2). Nogle af retsakterne dækker mere end én tilladelsesprocedure (fx vurderinger af egnethed og hæderlighed vedrørende flere medlemmer af ledelsesorganer i det samme signifikante institut eller erhvervelser af kvalificerede andele i forskellige datterselskaber som resultat af en enkelt transaktion).
- Skæringsdatoen for 2014 var 15. januar 2015. Der er derfor en mindre overlapning mellem tallene for 2014 og 2015.
- "Specifikke erhververe" er karakteriseret ved en kompleks selskabsstruktur, uigennemsigtig corporate governance, kortfristede investeringsstrategier eller omfattende gælds- eller kvasigældsfinansiering (fx kapitalfonde).
- Personer i nøglefunktioner er medarbejdere, som ikke er medlemmer af ledelsesorganet, men som har en betydelig indflydelse på institutteternes ledelse, idet de refererer til ledelsesorganet. Det kan fx være medarbejdere med ansvar for kreditrisiko og compliance.
- Præciseringen af, at ECB har kompetence til at vurdere personer i nøglefunktioner, hvor national lovgivning kræver det, skete ikke før udgangen af 2016, med implementering fra og med 2017.
- IMAS er et informationsstyringssystem, som anvendes til det europæiske banktilsyn. Se også afsnit 4.6.
- Udkastet til Guide to fit and proper assessments blev sendt i offentlig høring 14. november 2016 parallelt med – og helt i overensstemmelse med – EBA's høring om reviderede retningslinjer om egnethed. Den endelige vejledning forventes offentliggjort i 2. kvartal 2017.
- "Risikostyring og interne kontroller" omfatter de mekanismer eller processer, som en enhed skal have på plads, for at de risici, som den er eller kan blive eksponeret for, kan påvises, styres og indberettes korrekt. "Ledelsesorganets funktion" henviser til i hvor høj grad de personer, der reelt leder et instituts virksomhed – eller dem, der har beføjelser til at fastlægge instituttets strategi, mål og generelle ledelsesprincipper, og som kontrollerer og overvåger ledelsens beslutningstagning – lever op til deres ansvar.
- Dette aftalememorandum er udformet med henblik på at lette samarbejdet mellem ECB Banktilsyn og de nordiske myndigheder (og for sidstnævnte mellem hinanden) om signifikante filialer både inden for og uden for euroområdet. Aftalememorandummet dækker derfor ikke kun enheder i euroområdet, men også en bredere vifte af enheder, som disse nordiske myndigheder fører tilsyn med. Ud over banktilsynsopgaver dækker aftalememorandummet også forbrugerbeskyttelse, betalingsformidling og ‑systemer samt hvidvask af penge. Aftalememorandummets anvendelsesområde rækker derfor videre end ECB Banktilsyns opgaver. Samarbejdet mellem de undertegnende myndigheder er dog fortsat omfattet af EU-retten. Derfor deltager ECB Banktilsyn kun i aftalememorandummet for så vidt angår dets tilsynsopgaver.
- I henhold til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2016/98 og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/99.
- Læs mere om de tre moduler i IMF's programmer til vurdering af den finansielle sektor og det primære mål med ECB's engagement i afsnit 4.1.2 i årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2015.
- Den interne ratingbaserede metode (som også kaldes "IRB-metoden") er en af de tilgange, som institutter kan benytte til at beregne kapitalkrav til kreditrisiko. Rammen omfatter to overordnede metoder, som banker kan anvende: den grundlæggende metode, hvor bankerne beregner deres tabssandsynlighed (probability of default (PD)), mens de andre risikoparametre findes i CRR, og den avancerede metode, hvor bankerne selv beregner alle deres risikoparametre.
- EBA-rapport om krav til gearingsgraden i henhold til CRR's artikel 511.
- Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår likviditetsdækningskrav for kreditinstitutter.
- Årsrapporten om ECB's tilsynsvirksomhed 2015 indeholder en nærmere beskrivelse af baggrunden for, indholdet af og processen med ECB's projekt vedrørende tilsynsmæssige valgmuligheder og skøn.
- Med fokus udelukkende på signifikante institutter.
- Se FSB's pressemeddelelse med titlen Meeting of the Financial Stability Board in Chengdu on 21 July.
- I henhold til artikel 6.7 i Tilsynsrådets forretningsorden kan der også træffes afgørelse ved skriftlig procedure, medmindre mindst tre medlemmer af Tilsynsrådet med stemmeret gør indsigelse. I så fald sættes punktet på dagsordenen for det næstfølgende møde i Tilsynsrådet. En skriftlig procedure kræver normalt, at Tilsynsrådet har mindst fem arbejdsdage til behandlingen.
- Se artikel 26, stk.10, i SSM-forordningen.
- Det Administrative Klagenævn har fem medlemmer: Jean-Paul Redouin (formand), Concetta Brescia Morra (næstformand), Javier Arístegui Yáñez, André Camilleri og Edgar Meister samt to suppleanter: René Smits og siden 3. februar 2016 Ivan Šramko.
- Betragtning 64 til SSM-forordningen.
- Afgørelse ECB/2014/39 indeholder også bestemmelser om organisatoriske aspekter.
- FINREP (FINancial REPorting) og COREP (COmmon REPorting) er en del af EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder. Med FINREP varetages indsamlingen af finansielle oplysninger fra banker. FINREP fremstiller deres årsregnskaber (balance, resultatopgørelse og detaljerede bilag) i et standardiseret format. Med COREP varetages indsamlingen, ligeledes i et standardiseret format, af oplysninger, der vedrører beregningen af søjle 1, dvs. oplysninger om kapitalgrundlag, fradrag og kapitalkrav (kredit-, markeds- og operationelle risici) samt store eksponeringer.
- SSM-rammeforordningens artikel 140, stk. 4.
- "Den sekventielle metode" er rammen for videregivelse af tilsynsdata fra banker til de kompetente nationale myndigheder, fra de kompetente nationale myndigheder til ECB og fra ECB til EBA.
- IMAS: Information Management System for the SSM (informationsstyringssystem for SSM).
- Retsakter: ALMM: Forordning (EU) 2016/313 af 1. marts 2016 om yderligere parametre for likviditetsovervågningen til brug ved indberetning, SBP: Forordning (EU) 2016/2070 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for de skemaer, definitioner og IT-løsninger, som institutterne skal anvende, når de indberetter til Den Europæiske Banktilsynsmyndighed og til kompetente myndigheder, LCR: Forordning (EU) 2016/322 af 10. februar 2016 om indberetning med henblik på tilsyn i forbindelse med likviditetsdækningskravet, LR: Forordning (EU) 2016/428 af 23. marts 2016 om indberetning af gearingsgraden.
- Se "Den europæiske banksektor i tal". Se også SSM's bankstatistik.
- Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/529 af 21. januar 2015 om ændring af afgørelse ECB/2004/3 om aktindsigt i Den Europæiske Centralbanks dokumenter (ECB/2015/1, EUT L 84 af 28.3.2015, s. 64). Ifølge disse regler har enhver borger ret til aktindsigt i ECB's dokumenter på visse betingelser fastsat i ECB's afgørelse. Afgørelsen fastsætter begrundelser for at give afslag på aktindsigt, fx fortroligheden af møder i ECB’s besluttende organer, Tilsynsrådet eller andre interne organer.
- I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 29.
- Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/661 af 15. april 2016 om det samlede beløb for de årlige tilsynsgebyrer for 2016 (ECB/2016/7).
- Artikel 9 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr.1163/2014 af 22. oktober 2014 om tilsynsgebyrer (ECB/2014/41).
- For de mindste signifikante banker med samlede aktiver, der ikke overstiger 10 mia. euro, halveres minimumsgebyrkomponenten.